Справа 333/3731/17
Провадження 4-с/333/49/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Запоріжжі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2017 року заявник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2 в якій зазначив, що 03.07.2012 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя видав виконавчий лист по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, яким було позов задоволено, зменшено розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дні набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

На підставі вказаного виконавчого листа Комунарський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відкрив виконавче провадження №50961489 (за місцем мешкання заявника) та державним виконавцем зазначеного ВДВС ОСОБА_2 постановою від 17.05.2016 року накладено арешт на майно боржника, тобто ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.

09.11.2016 року заявник від ОСОБА_2 отримав постанову останньої про звернення стягнення на заробітну плату по виконавчому провадженню №50961489, в якій було зазначено, що станом на 31.10.2016 року у ОСОБА_1 мається борг у розмірі 9 854 грн. 84 коп.

У лютому 2017 року, не погоджуючись із вказаною сумою боргу, заявник звернувся до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, де певний час перебувало виконавче провадження (за місцем на той час його роботи МУ ГУМВС України в Запорізькій області) про розрахунок заборгованості.

Згідно перерахунку державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 10.02.2017 року заборгованість ОСОБА_1 складає 3 238 грн. 41 коп.

Так як заявник останнім часом працює у КП «Наше місто», куди було направлено рішення суду про зменшення розміру аліментів, постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, він звернувся до бухгалтерії зазначеного підприємства з проханням надати інформацію про його заборгованість за сплату аліментів. Згідно відповіді станом на 01.04.2017 року заборгованість по аліментах ОСОБА_1 відсутня.

У звязку з тим, що заборгованості із сплати періодичних платежів не було, але ОСОБА_2 не винесла постанови про скасування арешту на майно та заборону його відчуження, заявник із відповідною заявою у червні 2017 року звернувся до начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

22.06.2017 року ОСОБА_1 отримав відповідь від начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, згідно якої арешт майна та оголошення заборони на його відчуження знято не буде з посиланням на ст. ст. 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, на цей час у заявника відсутня заборгованість по аліментах, тому у державного виконавця Алімової Є.А. відсутні і підстави для накладення на все майно арешту та оголошення заборони його відчуження. У звязку з цим, ОСОБА_1 вважає, що дії ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 17.05.2016 року, якою накладено арешт на майно боржника Д.О. та оголошено заборону на його відчуження є неправомірними та такими, що грубо порушують вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» та його права і інтереси.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати дії ОСОБА_2 що винесення зазначеної постанови від 17.05.2016 року неправомірними, скасувати цю постанову та зобовязати ОСОБА_2 вчинити дії щодо зняття арешту з майна заявника та заборони на відчуження цього майна.

Під час судового розгляду представник заявника скаргу підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити, враховуючи обставини, викладені у скарзі.

У судовому засіданні заінтересована особа державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_1 і пояснила, що при винесення постанови від 17.05.2016 року вона діяла на підставі ЗУ «Про виконавче провадження», так як той час у заявника була заборгованість із сплати аліментів. На цей час, у ОСОБА_1 відсутня заборгованість, але, на її думку, скасовувати арешт на майно останнього недоцільно, так як аліменти необхідно ще виплачувати певний період часу, а у разі втрати заявником роботи, не буде виконано рішення суду.

Зацікавлена особа ОСОБА_5 (ОСОБА_4В.) підтвердила інформацію щодо відсутності заборгованості зі сплати аліментів, але також заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_1, посилаючись на підстави, які були зазначені державним виконавцем Алімовою Є.А.

Суд, вислухавши пояснення та думки сторін, вивчивши матеріали справи та виконавчого провадження, прийшов до наступного.

За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

03.07.2012 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя видав виконавчий лист №818/338/2012 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про зміну розміру аліментів. Згідно цього рішення суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дні набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

На підставі вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження, яке перебувало у провадженні Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Стягнення з ОСОБА_1 здійснювалося бухгалтерією ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ( за місцем роботи останнього).

11.03.2016 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області виконавчий лист №818/338/2012 для виконання за територіальністю (за місцем проживання заявника) із зазначенням, що по вказаному виконавчому листу станом на 06.03.2016 року мається заборгованість у розмірі 4 050 грн. 54 коп.

26.04.2016 року на підставі вказаного виконавчого листа Комунарський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відкрив виконавче провадження №50961489.

17.05.2016 року державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2 винесла постанову про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, вказавши підставу для забезпечення виконання виконавчого документа.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (із змінами, які діяли на час виникнення правовідносин) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника.

Згідно з вимогами ст.57 вказаного Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Враховуючи, що на час винесення постанови про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, тобто на 17.05.2016 року було відкрито виконавче провадження, існувала заборгованість заявника із сплати аліментів, тому, на думку суду, дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 під час винесення нею зазначеної постанови не суперечили вимогам діючого на той час ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 щодо визнання дій державного виконавця Алімової Є.А. неправомірними у звязку з винесенням постанови від 17.05.2016 року та скасування цієї постанови, не підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про зобовязання державного виконавця Алімової Є.А. вчинити дії щодо зняття арешту з майна заявника та заборони на відчуження цього майна, то суд звертає увагу, що 02.06.2016 року було прийнято новий Закон України «Про виконавче провадження», згідно якого п.7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.7 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Сплата аліментів це періодичні платежі. Заборгованість у ОСОБА_1 зі сплати аліментів на цей час відсутня, що підтверджується відповідною довідкою з Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області та не заперечується стягувачем у виконавчому провадження ОСОБА_3

Крім того, на цей час дії постанова державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2 про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1, який отримує дохід у КП «Наше місто», тобто у державного виконавця є на цей час можливість виконати рішення суду про стягнення аліментів з заявника в інший спосіб, ніж звернення стягнення на його майно.

Таким чином, на цей час маються усі, передбачені п.7 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_1 та заборони на відчуження цього майна, але державний виконавець Алімова Є.А. відмовляється вчинити будь-які дії з цього приводу.

Існування оскаржуваної постанови державного виконавця, на думку суду, порушує майнове право заявника, тому воно підлягає відновленню. Отже, доводи, викладені ОСОБА_1 у своїй скарзі щодо невжиття державним виконавцем дій в частині зняття арешту з майна заявника та заборони на відчуження цього майна, суд визнає обґрунтованими, тому скарга останнього підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 11, 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, Розділом ХІІІ та ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, ст.ст. 10, 11, 57-59, 368, 369, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобовязати державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2 вчинити дії щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1, а також зняття заборони на відчуження цього майна, накладеного постановою від 17.05.2016 року за ВП № 50961489, номер запису про обтяження 49508058.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_7 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.І. Боровікова