Справа № 186/936/17
Провадження номер № 2/0186/439/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Демиденко С.М.,

секретар судового засідання: Фадєєва Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за частку у спільному майні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі рішення Першотравенського міського суду від 25 жовтня 2016 року по справі №186/502/16-ц, за позивачем та відповідачем визнано право власності на ? частку автомобілю ВАЗ-210430-20, тип легковий-універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір темно-червоний, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_2, НОМЕР_3 за кожним.

На сьогодні відповідач користується спірним авто одноособово, мирним шляхом вирішення спірного питання уникає, у користуванні спірним авто на прохання позивачки відмовляє.

Згідно з довідкою №РСМ-0617-001-а з середньої ринкової вартості транспортного засобу вартість автомобілю становить 66030,00 гривень. Але враховуючи той факт, що позивачка ніколи не користувалася спірним авто, а відповідач відповідно весь цей час з моменту придбання спірного автомобілю користувався особисто спільним майном, придбаним за спільні кошти, тому вважає було б справедливим врахувати сумарний коефіцієнт інфляції по Україні на первісну вартість авто, розрахунок вартості спірного автомобіля з урахуванням інфляційного коефіцієнту приведено у довідки №РСМ-0617-001-а з середньої ринкової вартості транспортного засобу та становить 107358,27 гривень.

Отже, вважає, було б справедливим відшкодувати їй частину вартості спірного авто у розмірі 53679,13 гривень. Так як відповідач має стабільний дохід, вважає, що вказана компенсація не буде встановлювати для нього надмірний тягар.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості ? частини автомобілю ВАЗ-210430-20, тип легковий-універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір темно-червоний, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_2, НОМЕР_3 у розмірі 53679,13 гривень та припинити її право власності на ? частину вказаного автомобілю, шляхом визнання права власності даної частки за відповідачем

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить в їх задоволені відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року в справі №186/503/16-ц вбачається той факт, що було розірвано зареєстрований 27 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 268 шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м.Кіровоград та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою с. Троїцьке Петропавлівського району, Дніпропетровської області, залишено позивачці після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2.

Згідно рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2016 року в справі №186/502/16-ц встановлено, що за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано право власності на 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ-210430-20, тип легковий-універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір темно-червоний, номер шасі (кузова, рами) VIN - НОМЕР_2, НОМЕР_3, який належав на праві приватної власності ОСОБА_2.

Відповідно до довідки №РСМ-0617-001-а з середньої ринкової вартості транспортного засобу вбачається, що вартість автомобілю може складати 66030,00 гривень, а з урахуванням інфляційних коефіцієнтів з 2010 року по червень 2017 року може складати 107358,27 гривень.

Згідно копії пенсійного посвідчення НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 від 26 жовтня 2010 року встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності, є інвалідом 3 групи.

Відповідно до довідки про доходи пенсіонера від 18 вересня 2017 року № 6914 встановлено, ОСОБА_2 з урахуванням всіх утримань має місячний дохід в розмірі 1769,41 гривень.

Згідно рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №430/104/12 від 27 січня 2012 року встановлено, ОСОБА_2 сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач - співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідача по справі.

Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. /правовий висновок Верховного Суду України, Постанова від 13 січня 2016 року у справі № 6 - 2925 цс 15/.

З досліджених судом доказів встановлено, що автомобіль ВАЗ-210430-20, який перебуває у спільній частковій власності позивача та відповідача є неподільним майном та виділ належної позивачу частки цього автомобіля в натурі є неможливим. На час розгляду справи автомобіль ВАЗ-210430-20 знаходиться у фактичному володінні та користуванні відповідача, який не сплачує позивачу матеріальну компенсацію за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України.

Також судом встановлено, що відповідач спроможний виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ним права власності на спільний автомобіль, оскільки має регулярний дохід /довідка про доходи пенсіонера від 18 вересня 2017 року № 6914, а.с.№47/, але в той же час суд враховуючи, що відповідач є інвалідом та отримує виключно пенсію по інвалідності в незначному розмірі, крім цього сплачує з цього доходу ? частку аліментів /а.с.№№ 38, 40, 47/, приходить до висновку, що це становитиме для відповідача надмірний тягар. Враховуючи вищезазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання про судові витрати у справі суд вирішує відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України - суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за частку у спільному майні - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: /С.М. ДЕМИДЕНКО/