Справа № 640/9207/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ламари Котеєвни про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: м.Харків, вул.Паризької Комуни, 200, шляхом відновлення незаконно демонтованого паркану.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він є співвласником домоволодіння №200 по вул.Паризької Комуни у м.Харкові. Згідно архівної копії проекту рішення Виконкому Київського району м.Харкова від 02.06.1987 року №178-7, на імя ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право особистої власності щодо будинку з надвірними будівлями за вказаною адресою та закріплено за ним земельну ділянку площею 1200,00 кв.м. Відповідно до договору дарування від 17.05.1990 року, ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар половину жилого будинку, з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: м.Харків, вул.Паризької Комуни, 200. Зазначив, що відповідно до рішення виконкому Київської районної ради №357 від 18.12.1990 року за тією ж адресою було додатково видано у безстрокове користування земельна ділянка, площею 600 кв.м. Згідно технічного паспорту на зазначене домоволодіння, загальна площа земельної ділянки домоволодіння становить 1966,00 кв.м. Позивачем, як власником ? домоволодіння, на межах земельної ділянки був встановлений постійний паркан. Проте, 03.06.2017 року ОСОБА_2 власник та користувач сусідньої земельної ділянки, не маючи на те будь-яких законних підстав та діючи самовільно, демонтувала та вивезла належний йому паркан та встановила свій з порушенням межі між їх земельними ділянками.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що ніякого паркану позивача не демонтували, відповідач є власником земельної ділянки за адресою: м.Харків, вул.Хвильового, 23-А.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно архівної копії проекту рішення Виконкому Київського району м.Харкова від 02.06.1987 року №178-7, на імя ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право особистої власності щодо будинку з надвірними будівлями за вказаною адресою та закріплено за ним земельну ділянку площею 1200,00 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до договору дарування від 17.05.1990 року, ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар половину жилого будинку, з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: м.Харків, вул.Паризької Комуни, 200.

Відповідно до рішення виконкому Київської районної ради №357 від 18.12.1990 року за тією ж адресою було додатково видано ОСОБА_5 у безстрокове користування земельна ділянка, площею 600 кв.м.

Згідно технічного паспорту на зазначене домоволодіння, загальна площа земельної ділянки домоволодіння становить 1966,00 кв.м. Позивачем, як власником ? домоволодіння, на межах земельної ділянки був встановлений постійний паркан.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Представником позивача до суду надано заяву про виклик свідків, однак, явка у судове засідання останніх забезпечена не була, клопотань про їх допит в подальшому не заявлялось.

Позивач у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_2 власник та користувач сусідньої земельної ділянки, не маючи на те будь-яких законних підстав та діючи самовільно, демонтувала та вивезла належний йому паркан та встановила свій з порушенням межі між їх земельними ділянками.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №448566 ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка за адресою: м.Харків, вул.Хвильового, 23-А, кадастровий номер :14:016:0018, площею 0,06 га.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2014 року земельна за адресою: м.Харків, вул.Хвильового, 23-А, кадастровий номер :14:016:0018, належить ОСОБА_2

Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Таким чином, позивачем, на підтвердження своїх доводів щодо демонтування паркану та створення перешкод у користуванні його власністю, жодних доказів на підтвердження цього суду не надано. Вимоги ґрунтуються лише на доводах позивача, які жодним чином не підтвердженні. Крім того, останнім не надано доказів на підтвердження права власності на 1/2 частку земельної ділянки, а також, що йому виділена ідеальна частка за вищевказаної земельної ділянки, клопотань про проведення експертизи не надходило, за таких обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.116, 152 ЗК України, ст.391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко