Провадження № 2/520/7954/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

секретар судового засідання Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд, -

встановив:

31.08.2015 року позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором № ML-501/261/2007 від 25.12.2007 року станом на 12.06.2015 року у розмірі 1 710 340,28 грн., та стягнути судовий збір. При цьому, позивач посилається на те, що 25.12.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», яке змінило назву на ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № ML-501/261/2007, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 109 180,29 дол. США, строком до 25.12.2028 року, зі сплатою за користування кредитом 3,99 %. В якості забезпечення кредитного зобов'язання між Банком та ОСОБА_2 25.12.2008 року було укладено договір поруки № SR-501/261/2007. Станом на 12.06.2015 року позичальник не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, має прострочену кредитну заборгованість, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 року по справі № 520/12088/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-501/261/2007 від 25.12.2007 року у розмірі 1 710 340,28 грн. та судовий збір.

Ухвалою суду від 09.06.2017 року скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 року та справу призначено до судового розгляду.

До судового засідання представник позивача ПАТ «ОТП Банк» не зявився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до судового засідання після скасування заочного рішення та призначення справи до судового розгляду повторно не зявилися, повідомлялися належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. До суду повернуті поштові відправлення із відміткою листоноші «за закінченням терміну зберігання».

При прийнятті рішення суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у справі № 6-3082цс16 від 01.11.2017 року, відповідно до якої, строк зберігання поштового відправлення в один місяць дає можливість особі вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з відправленням протягом цього строку.

Враховуючи подану ОСОБА_2 заяву про перегляд заочного рішення, що ухвалою суду від 09.06.2017 року була задоволена, суд приходить до висновку, що відповідачу достеменно відомо про наявність справи у провадженні суду. У звязку із чим, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів, повідомлених належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, що 25.12.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», яке змінило назву на ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № ML-501/261/2007, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 109 180,29 дол. США, строком до 25.12.2028 року, зі сплатою за користування кредитом 3,99 % /а.с. 5-13/.

В якості забезпечення кредитного зобов'язання між Банком та ОСОБА_2 25.12.2008 року було укладено договір поруки № SR-501/261/2007 /а.с. 14-15/. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед Кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів позичальнику, на підтвердження чого позивачем надано меморіальний валютний ордер № 1 від 25.12.2007 року /а.с. 16/.

Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобовязання, чим порушила умови договору, що вбачається з розрахунку заборгованості, відповідно до якого всього заборгованість за договором станом на 12.06.2015 року становить 1 710 340,28 грн., з яких: 74 519,49 дол. США залишок заборгованості за кредитом; 6 818,79 дол. США відсотки за користування кредитом; 629,98 грн. заборгованість по штрафним санкціям /а.с. 17/.

Судом досліджено досудові вимоги ПАТ «ОТП Банк» направлені відповідачам /а.с. 18-21/.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ «ОТП Банк» підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 /РНОКПП / та ОСОБА_2 /РНОКПП 260702162/ на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» // заборгованість за кредитним договором № ML-501/261/2007 від 25.12.2007 року у розмірі 1 710 340,28 грн. /один мільйон сімсот десять тисяч триста сорок гривень 28 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_1 /РНОКПП / та ОСОБА_2 /РНОКПП 260702162/ на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» // судовий збір у розмірі 3654,00 грн. /три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні/ в рівних частках.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.