РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/12824/15-ц

Провадження № 2/643/95/17

21.09.2017 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, в якому просить звернути примусове стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки №PML-703/244/2007 від 20.11.2007 р., а саме: квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» за кредитним договором №ML-703/244/2007 від 20.11.2007 р., що станом на 22.12.2012 р. складає 22 133 (двадцять дві тисячі сто тридцять три) долари США 60центів.

Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки за договором іпотеки №PML-703/244/2007 від 20.11.2007 р., шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною 712 560 (сімсот дванадцять тисяч пятсот шістдесят) грн.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.11.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником прав і обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк», та громадянкою України ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № ML-703/244/2007, відповідно до умов якого позивачем було надано позичальнику кредитні кошти у сумі 45 000,00 доларів США.

20.11.2007 р. в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 укладено Договір іпотеки № PML-703/244/2007, предметом іпотеки за яким є квартира, що розташована в АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши позичальнику ОСОБА_3, кредит у сумі 45 000 доларів США.

У порушення умов договору, позичальник, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.12.2012 р. заборгованість позичальника за кредитним договором становить 22 133 долари США 60 центів та складається з: заборгованості за кредитом - 22 125 доларів США 00 центів; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 8 доларів США 60 центів за період з 20.12.2012 р. по 21.12.2012 р.

22.12.2012 р. ОСОБА_3 померла.

З відповіді Третьої ХДНК Московського району м. Харкова вбачається, що 17.03.2014 року за реєстровим №3-102 відповідачу - ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру (предмет іпотеки).

Відповідно до статті 23 ЗУ «Про іпотеку», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Статтею 35 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Таким чином враховуючи той факт, що іпотека нерухомого майна свою дію не припиняла, зобов'язання, забезпечене іпотекою, не виконано, існують іпотечні зобовязання померлої ОСОБА_3 при переході права власності на предмет іпотеки до відповідача.

В своїх запереченнях відповідач зазначила, що позивач зневажає положеннями та приписами ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р. №1304-ІІV, крім того банк, одразу після прийняття ОСОБА_4 спадщини, повинен був повідомити її особисто щодо необхідності усунення порушення умов кредитного договору у формі вимоги, однак тільки 20.07.2015 р. на її адресу надійшла вимога, яка суперечила вимогам чинного законодавства.

Суд вважає, що викладені заперечення є необгрунтованими, оскільки, даним законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права.

Щодо відсутності у банку права звернення стягнення на предмет іпотеки через невиконання позивачем вимог ст. 38 ЗУ "Про іпотеку", то суд вважає, що ці заперечення не є підстаою для відмови у позові, оскільки, сам відповідач не заперечує того факту, що банком йому було надіслано вимогу про погашення заборгованості, і така вимога була отримана відповідачем 20.07.2015 р., але відповідач вважав, що вимога суперечила нормам чинного законодавства, оскільки, у вимозі зазначена була позичальниця ОСОБА_1Є, яка вже померла, борг визначений у іноземній валюті, і банком не надано генеральної ліцензій на право здійснення операцій в іноземній валюті, що на думку відповідача унеможливило виконання ним обов'язку по погашенню боргу. Між тим, суд вважає, що відсутність дій з боку відповідача по реальному погашенню боргу як на момент отримання такої вимоги, так і на момент розгляду справи, свідчить про відсутність наміру про виконання умов договору та погашення заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч.1 ст. 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Зважаючи на те, що боржник та його правонаступник не виконали зобов'язання за кредитним договором позивач набув право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи №13653/3155 від 24.03.2017 р. ринкова вартість квартири, що розташована в АДРЕСА_1 становить 712 560 грн.( а. с.101-114).

З урахуванням наведеного, суд вважає, за необхідне в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ML-703/244/2007 від 20.11.2007 року, яка станом на 22.12.2012 р. становить 22 133,60 долари США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підстави оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Судові витрати, повязані з розглядом справи, які позивач сплатив при подачі позову, суд згідно ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,11,60,209, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Звернути примусове стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки №PML-703/244/2007 від 20.11.2007 р., а саме: квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» за кредитним договором №ML-703/244/2007 від 20.11.2007 р., що станом на 22.12.2012 р. складає 22 133 (двадцять дві тисячі сто тридцять три) долари США 60центів.

Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки за договором іпотеки №PML-703/244/2007 від 20.11.2007 р., шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною 712 560 (сімсот дванадцять тисяч пятсот шістдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» сплачений судовий збір у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Я.М. Горбунова