У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставне нерухоме та рухоме майно; за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - приватний нотаріус Попаснянського районного нотаріального округу МирошниченкоНаталія Ігорівна, про визнання недійсним договору про іпотечний кредит, нотаріально посвідченого іпотечного договору, договорів поруки, за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Луганської області від 31 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 19 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 19 вересня 2008 року укладено договір про іпотечний кредит, відповідно до умов якого банк надав позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 66 тис. доларів США, а позичальник зобов'язався сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,5 % річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 19 вересня 2028 року на придбання житла розташованого за адресою: АДРЕСА_1. 11 грудня 2009 року укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, яким п. 1.5 договору викладено у новій редакції, та які стосувалися зміни щомісячного платежу за кредитом на 552,18 доларів США з грудня 2009 року. 11 грудня 2009 року укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору, яким встановлено ліміт кредиту в іноземній валюті у розмірі 62 686,08 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних та ліміт кредиту в національній валюті у розмірі 525 904 грн 87 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16 % річних. 11 грудня 2009 року укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору, яким досягнуто домовленості щодо перенесення строку погашення планового платежу за кредитним договором в сумі 13 962 грн 6 коп. за грудень 2009 року - травень 2010 року на червень 2010 року - вересень 2028 року з щомісячним погашенням кредиту рівними частинами в сумі 2 390 грн 48 коп. та сплатою нарахованих процентів за користування кредитом. В якості забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором укладено наступні договори забезпечення: 1) іпотечний договір від 19 вересня 2008 року, укладений з ОСОБА_3, предметом іпотеки якого є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Попаснянського району Луганської області на земельній ділянці 1 485 кв м. та договором поруки від 19 вересня 2008 року, укладеним з ОСОБА_4, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що уклали та можуть бути укладені в майбутньому. Також укладено договір поруки від 19 вересня 2008 року з ОСОБА_5, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що уклали та можуть бути укладені в майбутньому.

Крім того, сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до 3 років для всіх грошових зобов'язань. Відповідачам надіслано вимоги від 3 березня 2014 про усунення порушення зобов'язань за договором про іпотечний кредит, які залишились без задоволення, заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не сплачується.

Такими чином, банк просив задовольнити позов, стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість та звернути стягнення на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_3, встановити спосіб реалізації предмета іпотеки - продаж шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною визначеною згідно з експертним висновком суб'єкта оціночної діяльності, що буде здійснений в процесі виконавчого провадження і, крім того, стягнути з відповідачів судові витрати.

У березні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним вище зустрічним позовом, посилаючись на відсутність оригіналів документів про надання кредиту та укладення наступних правочинів, порушення банком положень Закону України «Про захист прав позивачів», несправедливість умов договорів, істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача та того, що кредит видано не у іноземній валюті, а у національній.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 6 липня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» та зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 31 серпня 2016 року рішення міського суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено. Стягнуто на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» з солідарних боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за договором про іпотечний кредит 19 вересня 2008 року станом на 8 червня 2016 року в загальному розмірі 725 418 грн 41 коп., в тому числі: борг по кредиту строковий в сумі 352 760 грн 29 коп., прострочений борг за кредитом з 1 червня 2013 року по 7 червня 2016 року в сумі 86 941 грн 40 коп., строкові відсотки за кредитом з 1 червня 2013 року по 7 червня 2016 року в сумі 1 345 грн 54 коп., прострочені відсотки за кредитом з 1 червня 2013 року по 7 червня 2016 року в сумі 172 454 грн 05 коп., пеню за несплату кредиту з 1 червня 2012 року по 13 квітня 2016 року в сумі 2 317 грн 42 коп., пеню за несплату відсотків за кредитом з 1 лютого 2010 року по 13 квітня 2016 року в сумі 3 711 грн 71 коп., три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 1 червня 2012 року по 7 червня 2016 року в сумі 4 048 грн 17 коп., три проценти річних за прострочення сплати відсотків за кредитом з 1 лютого 2010 року по 7 червня 2016 року в сумі 6 887 грн 45 коп., інфляційні витрати банку з липня 2012 року по травень 2016 року за прострочення сплати кредиту в сумі 38 058 грн 49 коп., інфляційні витрати банку з березня 2010 року по травень 2016 року за прострочення сплати відсотків за кредитом в сумі 56 893 грн 89 коп.

Звернуто стягнення на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_3, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Попаснянського району Луганської області на земельній ділянці 1 485 кв м. та інші товари в обігу - мопеди в кількості 31 од., культиватори в кількості 2 од., що зберігаються за адресою: АДРЕСА_2, м. Лисичанськ, мопедів - 9 од., культиватор - 1 од. та 22 мопеди і 1 культиватор, що зберігаються за адресою: АДРЕСА_3, м. Лисичанськ, (склад), в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором про іпотечний кредит від 19 вересня 2008 року станом на 8 червня 2016 року в загальному розмірі 725 418 грн 41 коп., в тому числі: борг за кредитом в сумі 352 760 грн 29 коп., прострочений борг за кредитом з 1 червня 2013 року по 7 червня 2016 року в сумі 86 941 грн 40 коп., строкові відсотки за кредитом з 1 червня 2016 року по 7 червня 2016 року в сумі 1 345 грн 54 коп., прострочені відсотки за кредитом з 1 жовтня 2013 року по 7 червня 2016 року в сумі 172 454 грн 5 коп., пеню за несплату кредиту з 1 червня 2012 року по 13 квітня 2016 року в сумі 2 317 грн 42 коп., пеню за несплату відсотків за кредитом з 1 лютого 2010 року по 13 квітня 2016 року в сумі 3 711 грн 71 коп., три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 1 червня 2012 року по 7 червня 2016 року в сумі 4 048 грн 17 коп., три проценти річних за прострочення сплати відсотків за кредитом з 1 лютого 2010 року по 7 червня 2016 року в сумі 6 887 грн 45 коп., інфляційні витрати банку з липня 2012 року по травень 2016 року за прострочення сплати кредиту в сумі 38 058 грн 49 коп., інфляційні витрати банку з березня 2010 року по травень 2016 року за прострочення сплати відсотків за кредитом в сумі 56 893 грн 89 коп. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки - продаж шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною визначеною згідно з експертним висновком суб'єкта оціночної діяльності, що буде здійснений в процесі виконавчого провадження.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» виходив із того, що банком не були надані докази укладання між ним та відповідачами письмових договорів, при цьому відсутність оригіналу кредитної справи за договором іпотечного кредиту від 19 вересня 2008 року, а також оригіналів договорів поруки дає підстави вважати, що договір іпотечного кредиту відповідачем у письмовій формі не укладався та ним не підписувався, а також свідчить про відсутність з його боку дій, спрямованих на виникнення цивільних прав та обов'язків на підставі цього договору. Копії оскаржуваного договору та копії інших документів, на підписання яких одночасно із цим договором посилається банк, не є належним доказом, оскільки представником банка не надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження того факту, що ці копії були зроблені з оригіналів вищезазначених документів, які є допустимими доказами відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України, до їх втрати. Також зазначено, що судом не можуть бути прийняті в якості належних та допустимих письмових доказів виписки по особовому рахунку за період з 31 грудня 2009 року по 16 березня 2012 року, з 16 березня 2012 по 13 червня 2015, оскільки з них не вбачається, що саме відповідач здійснював проплати за кредитним договором, та заява про видачу готівки від 19 вересня 2008 року, оскільки не надано оригіналу кредитної справи.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що недійсним може бути визнано лише укладений договір, тоді як відсутні докази передачі банком грошових коштів ОСОБА_3, а отже договір іпотечного кредиту від 19 вересня 2008 року не є укладеним і не потребує визнання його недійсним, що в свою чергу виключає і визнання недійсними іпотечного договору від 19 вересня 2008 року та договорів поруки від 19 вересня 2008 року, що були укладені на виконання вимог договору іпотечного кредиту.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову банка та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, виходив із того, що під час розгляду справи відповідачі не заперечували факт укладання договору, вчинення ними дій по його виконанню, здійснювали періодичні платежі. Наданими банком доказами доведено факт укладення іпотечного договору та договорів поруки, а, отже, не можна вважати ці договори неукладеними. Крім того, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 не заперечували проти умов та підпису вищезазначеного іпотечного договору та додаткових угод. Згідно із текстом укладеними між сторонами кредитного договору, договору іпотеки, додаткових договорів, такі договори було добровільно підписано, підписанти погодились із їх умовами. Належних та допустимих доказів на підтвердження вимог щодо визнання цього договору недійсним суду не надано, відсутні підстави вважати, що порушено права ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 при укладенні, зміні чи виконанні договірного зобов'язання, позичальник виконував договір, сплачував заборгованість за кредитом та відсотками протягом тривалого часу, а саме п'яти років, не заявляв вимог щодо його недійсності - а отже, за таких обставин відсутні підстави для задоволення вимог за зустрічним позовом.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що 19 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено договір про іпотечний кредит від 19 вересня 2008 року № 589, відповідно до п. 1.1 умов якого банк надав позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 66 тис. доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у вказаній сумі, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,5 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. З метою забезпечення виконання зобов'язання за договором іпотечного кредиту, укладені наступні договори забезпечення: 1) іпотечний договір від 19 вересня 2008 року, укладений з ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Луганської області Мирошниченко Н.І., зареєстрованого у реєстрі за № 4580, відповідно до п. п. 1.1 - 1.3 якого позичальником було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Попаснянського району Луганської області, на земельній ділянці 1 485 кв м.; рухоме майно - товари в обігу згідно договору про внесення змін до іпотечного договору від 11 грудня 2009, посвідченого приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Луганської області Мирошниченко Н.І., зареєстрованого у реєстрі за № 3061, а саме: мопеди в кількості 31 од., культиватори в кількості 2 од., що зберігаються за адресою: АДРЕСА_2, м. Лисичанськ (магазин «Фортуна»), мопеди - 9 од., культиватор - 1 од. та 22 мопеди і 1 культиватор, що зберігаються за адресою: АДРЕСА_3, м. Лисичанськ; 2) договір поруки від 19 вересня 2008 року, укладений з ОСОБА_4, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що уклали та можуть бути укладені в майбутньому; 3) договір поруки від 19 вересня 2008 року, укладений з ОСОБА_5, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що уклали та можуть бути укладені в майбутньому.

У матеріалах справи також міститься письмова заява від представника банка про неможливість надання оригіналів документів для огляду в судовому засіданні, проте копії яких додані до матеріалів справи, оскільки кредитна справа знаходиться у м. Луганську.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу саме в момент вчинення правочину.

Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно із текстом укладеними між сторонами кредитного договору, договору іпотеки, додаткових договорів, такі договори добровільно підписано, підписанти погодились із їх умовами, позичальник виконував договір, сплачував заборгованість за кредитом та відсотками протягом тривалого часу, а саме п'яти років, не заявляв вимог щодо його недійсності, тому правильним є висновок про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову банка та стягнення кредитної заборгованості, пені, штрафу, а також наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, апеляційний суд не звернув уваги на таке.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на зазначені вище положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та на те, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 постійно проживали та є зареєстрованими у населеному пункті, визначеному у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а саме: м. Лисичанськ Луганської області. При цьому, судом стягнуто пеню за несплату кредиту, пеню за несплату відсотків, три проценти річних за прострочення сплати кредиту, три проценти річних за прострочення сплати відсотків за кредитом, інфляційні втрати станом на 7 червня 2016 року.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія ст. 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), ст. 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), ст. 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), ст. ст. 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно ОСОБА_3, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 Попаснянського району Луганської області, що віднесений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною визначеною згідно з експертним висновком суб'єкта оціночної діяльності, що буде здійснений в процесі виконавчого провадження, є передчасним.

Крім того, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на доводи ОСОБА_3 про зменшення розміру неустойки, оскільки такий розмір значно перевищує розмір збитків.

Суди повинні надати належну оцінку всім доводам сторін у справі, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, судове рішення апеляційного суду в частині позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування в цій частині із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Судове рішення суду апеляційної інстанції в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 31 серпня 2016 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставне нерухоме та рухоме майно скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 31 серпня 2016 року в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - приватний нотаріус Попаснянського районного нотаріального округу Мирошниченко Наталія Ігорівна, про визнання недійсним договору про іпотечний кредит, нотаріально посвідченого іпотечного договору, договорів поруки залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик