Справа № 476/683/17
Провадження № 2-о/476/24/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2017 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючої судді Чернякової Н.В.

при секретарі Безкровній А.С.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства

В С Т А Н О В И В:

06.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту батьківства.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.02.1943 року між його батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб в Православній церкві ОСОБА_4 у с. Святкова Велика Ясельського повіту в Польщі. Проте, під час його народження 22.05.1954 року в с. Велідарівка Єланецького району Миколаївської області Миколаївської області у його свідоцтві про народження не вказано відомостей про батька.

Посилаючись на викладене, заявник просив встановити факт, що ОСОБА_2 є його батьком.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних в заяві.

Представник заінтересованої особи Єланецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Згідно п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, заявник народився 22.05.1954 року в с. Велідарівка Єланецького району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ №986719 від 29.05.1954 року, згідно якого його матір'ю вказано ОСОБА_3 (а. с. 4-5, 6), яка померла 10.04.1999 року (а. с. 9). Відомості про батька заявника у вказаному свідоцтві про народження відсутні.

Як встановлено у судовому засіданні, заявник звернувся до Єланецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області із заявою про внесення відомостей про батька до актового запису про народження, проте, йому було відмовлено у зв'язку із смертю його батька та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту батьківства (а. с. 14).

Суд вважає, що факт батьківства ОСОБА_2 відносно заявника ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 21.02.1943 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб в Православній церкві ОСОБА_4 у с. Святкова Велика Ясельського повіту в Польщі (а. с. 12-13).

21.01.1995 року ОСОБА_2 помер (а. с. 11). За його життя до актового запису про народження заявника не було внесено змін до відомостей про його батька.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Суд вважає, що з пояснень заявника, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, наданих в судовому засіданні, та сімейних фотографій (а. с. 15-16), які були досліджені в ході судового розгляду та копії яких долучені до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 1943 року по 1995 рік проживали однією сім'єю, вели спільний побут та господарство. 22.05.1954 року в період сумісного проживання у них народився син ОСОБА_1, якого вони спільно виховували та піклувались про нього.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Із матеріалів справи та пояснень заявника слідує, що встановлення даного факту необхідно заявнику та його дітям для відновлення своїх прав за кордоном.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень.

Суд вважає, що надані заявником в ході судового розгляду докази в повній мірі підтверджують те, що ОСОБА_2, померлий 21.01.1995 року, є батьком заявника ОСОБА_1, а тому заява про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, померлий 21.01.1995 року, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Чернякова