Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Кальміуського району м. Маріуполя до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачену щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позову зазначив, що з 05 березня 2015 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Кальміуського району. Рішенням управління за заявою позивачки призначено щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 884,00 грн. Всього за період з 26.02.2016 року по 24.08.2016 року ОСОБА_1 було виплачено державну допомогу в розмірі 5226,32 грн. При оформлені документів на отримання державної допомоги ОСОБА_1 було представлено до УТСЗН Кальміуського району недостовірні відомості щодо відсутності на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10- кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак, згідно інформації Міністерства фінансів України щодо проведення верифікації виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 у період з 26.02.2016 року по 24.08.2016 рік, тобто на момент звернення за грошовою допомогою, мала на депозитному рахунку в Приватбанку кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога не призначається у разі коли: будь хто з членів сімї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. На підставі зазначеного просить задовольнити позовні вимоги та стягнути зайво виплачену державну допомогу в розмірі 5226,32 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився направив на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначено, що вона позовні вимоги не визнає, оскільки в заяві від 04.03.2016 року вона вказала про наявність депозитну в розмірі 50000 грн. та допомогу їй призначили. А вже у другій заяві вона вказала, що в неї немає депозитного рахунку з 14.08.2016 року, що підтверджується довідкою з ПАТ КБ «Приватбанк».

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що закріплено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085.

26 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Кальміуського району із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

При цьому в своїй заяві ОСОБА_1 надала письмову інформацію до УСЗН про наявність на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а саме 50 000 грн.(а.с.13-14).

Не дивлячись на повідомлену відповідачем інформацію про наявність у неї депозитного рахунку, всупереч існуючому порядку рішенням УПСЗН Іллічівського (Кальміуського) районну м. Маріуполя від 12.03.2016 року ОСОБА_1 було призначено допомогу на проживання, як переміщеній особі, з 26.02.2016 року по 24.08.2016 року у розмірі 884,00 грн. (а.с. 12).

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої, постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога не призначається у разі коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до витягу з наданої інформації Міністерством фінансів України щодо проведення верифікації виплат грошової допомоги ВПО за квітень-травень 2016 року встановлено, що ОСОБА_1 дійсно має депозит на банківському рахунку ПриватБанку, який станом на 12.02.2016 року складав 50 000 грн. (а.с.7).

Отже відповідачем було повідомлено УСЗН достовірну інформацію про майновий стан щодо наявності депозитного рахунку в розмірі 50 000,00 гривень, що не заперечується позивачем та підтверджується долученими до позову письмовими доказами.

Згодом рішенням управління від 28.09.2016 року при черговому перегляді документів ОСОБА_1 відмовлено у надані допомоги переміщеним особам, оскільки на депозитному рахунку більше 10 прожиткових мінімумів коштів(а.с.6).

Листом позивач звертався в досудовому порядку до ОСОБА_1 з вимогою вирішення питання з приводу переплати допомоги. Проте, на даний час вказана вимога відповідачкою не виконана (а.с. 2).

У відповідності із пунктом 11 вказаного Порядку, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Отже на підставі вказаних доказів, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 при зверненні до УСЗН для призначення щомісячної адресної допомоги в своїй заяві №370 від 26.02.2016 року надала достовірні дані про свій майновий стан в частині наявності у неї відкритого депозитного рахунку в розмірі 50000,00 гривне. (а.с.13,14). Тобто з боку відповідача відсутні будь-які дії, що свідчили б про недобросовісність при нарахуванні та отриманні сум допомоги.

Натомість позивач всупереч діючому законодавству з урахуванням представленої ОСОБА_2 інформації призначив їй виплату допомоги в період з 26.02.2016 року по 24.08.2016 року в розмірі 884,00 гривень щомісяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

З аналізу положень статті 1215 ЦК України слідує, що безпідставно набута допомога, надані фізичній особі як засіб до існування, підлягає поверненню лише за наявності одночасно двох підстав - це добровільність виплати за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

За відсутності хоча б одного із вказаних двох елементів повернення виплачених сум не проводиться.

Проте з боку ОСОБА_2 недобросовісності при нарахування та виплаті сум допомоги встановлено не було.

Оскільки судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 отриманих коштів у розмірі 5226 грн 32 коп., які є щомісячною адресною допомогою особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, призначеною їй УСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради, як не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає.

Аналогічні висновки при застосуванні положень статті 1212, 1215 ЦК України були зроблені Верховним судом України в постанові від 22 cічня 2014 року, справа № 6-151 цс 13.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, п.п. 2, 6, 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої, постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, ст.10,11,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Управління соціального захисту населення Кальміуського району м. Маріуполя до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов