АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 672/1167/16-ц
Провадження № 22-ц/792/958/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар Задвірний В.І.

з участю : позивача, її представника

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 672/1167/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 7 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Городоцької районного державної адміністрації Хмельницької області про скасування наказів, встановлення виплати надбавок за складність і напруженість в роботі на рівні 35% від посадового окладу на 2014 рік, до рахування індикаційної надбавки за складність і напруженість в роботі з жовтня 2014 по грудень 2015 року, стягнення недорахованої заробітної плати, відпускних та моральної шкоди

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, її представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення недорахованої заробітної плати в розмірі 22074 грн. 55коп., в обґрунтування своїх вимог позивач посилалася, що з 1999 року вона працювала у відділу освіти Городоцької районної державної адміністрації на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії, наказом № 39 від 15.09.2014 її переведено на 0,75 ставки, після проведеної перевірки було встановлено що такий наказ є незаконним, 20.02.2015 був виданий наказ № 44 про припинення дії наказу № 39, та відповідно до наказу № 30 АК від 20.02.2015 її перевели на повну ставку, проте за період коли діяв незаконно виданий наказ відповідач не провів з нею повного розрахунку, за цей період позивач вважає, що їй недорахували 15 776 грн. 45 коп. заробітної плати, 1298 грн.10 коп. відпускних, разом 17074 грн. 55 коп. Крім того, оскільки відповідач не провів з нею повного розрахунку при звільненні їй заподіяно моральну шкоду, яку вона визначає в розмірі 5000 грн.

В подальшому позивач свої вимоги збільшила, просила скасувати накази № 39 від 15.09.2014, про переведення її на 0,75 ставки, наказ від 1.01.2014 про встановлення надбавки за складність і напруженість в роботі на

рівні 30%, встановити виплату такої надбавки на рівні 35% від посадового окладу на 2014 рік, дорахувати індикаційну надбавку за складність і напруженість в роботі з жовтня 2014 по грудень 2015 року.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 7 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_2 Провадження № 22-ц/792/958/17

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 53,55

ОСОБА_1 не погодилася з таким рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом зроблено неправильний висновок про пропущення нею строку позовної давності для звернення до суду, вона подавала до суду клопотання з проханням поновити їй строк для звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, але таке клопотання судом було проігноровано. Крім того, судом не прийнято до уваги, що строк позовної давності при подачі працівником позову про стягнення належної йому заробітної плати не поширюється, в силу вимог ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Тому апелянт, просила скасувати рішення Городоцького районного суду хмельницької області від 7 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що наказом завідувача відділу освіти Городоцької районної державної адміністрації № 5-Н від 22 січня 1999 року ОСОБА_1 була призначена на посаду бухгалтера відділу освіти з 26 січня 1999 року з посадовим окладом 0,75 ставки.

В 2002 році ОСОБА_1 була переведена на повну ставку бухгалтера відділу освіти.

Наказом начальника управління освіти, молоді та спорту Городоцької районної державної адміністрації № 291 від 30 грудня 2013 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року зі змінами ОСОБА_1 було встановлено надбавку до посадового окладу за складність та напруженість в роботі з 1 січня 2014 року в розмірі 30% до посадового окладу.

Наказом начальника управління освіти, молоді та спорту Городоцької районної державної адміністрації № 109 від 22 грудня 2014 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року зі змінами ОСОБА_1 було встановлено надбавку до посадового окладу за складність та напруженість в роботі з 1 січня 2015 року в розмірі 35% до посадового одкладу.

Наказом начальника відділу освіти Городоцької районної державної адміністрації № 215-а від 15 вересня 2014 року в звязку виробничою необхідністю та скороченням 0,5 ставки бухгалтера змінами ОСОБА_1 було переведено на 0,75 ставки з 1 жовтня 2014 року.

Наказом начальника відділу освіти Городоцької районної державної адміністрації № 30-АК від 20 лютого 2015 року відповідно до наказу від 20.02.2015 по відділу освіти «Про припинення дії наказу від 15.09.2014 №с 39» бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Городоцької РДА ОСОБА_1 переведено з 0,75 посадового окладу на повну ставку з 1.03.2015.

Наказом начальника відділу освіти Городоцької районної державної адміністрації № 45-К від 31 березня 2016 року ОСОБА_1 була звільнена з посади бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти по п. 1 ст. 40 КЗпП.

У відповідності до ст. ст. 94, 98 Кодексу законів України про працю заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Ст. 8, 13, 13-1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників.

Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення розробляє нормативно-правові акти з питань умов і розмірів оплати праці працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності.

На виконання даний вимог закону Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2002, № 1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" встановлено надбавку працівникам: у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати, тарифної ставки): за високі досягнення у праці; за виконання особливо важливої роботи (на строк її виконання); за складність, напруженість у роботі.

Надано право керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків установлювати працівникам цих установ, закладів та організацій конкретні розміри посадових окладів та доплат і надбавок до них.

Розмір відповідних набавок має визначатись щорічно в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків установи, залежно від розміру фонду оплати праці.

На виконання вимог даної постанови Кабінету Міністрів України начальник відділу освіти Городоцької державної районної адміністрації встановлював щорічно в межах бюджетних асигнувань надбавки за складність та напруженість в роботі у відповідному розмірі. Такі накази даної посадової особи були винесені в межах його повноважень та у відповідності до вимог як законодавства та підзаконних нормативних актів про оплату праці.

Також у відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 32 Кодексу законів про працю України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

П. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.1992, № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" розяснено, що згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов'язку поновити працівникові попередні умови праці.

Як вбачається з матеріалів справи наказом начальника відділу освіти Городоцької районної державної адміністрації № 215-а від 15 вересня 2014 року в звязку виробничою необхідністю та скороченням 0,5 ставки бухгалтера змінами ОСОБА_1 було переведено на 0,75 ставки з 1 жовтня 2014 року, чим фактично в розумінні ст. 32 КЗпП України були істотно змінені умови праці позивача в частині розміру заробітної плати.

При цьому відповідач в порушень вимог ст. 32 КЗпП України про зміну істотних умов праці ОСОБА_1 не пізніше ніж за два місяці до 1 жовтня 2014 року не повідомив, чим порушив визначений законодавством порядок зміни істотних умов праці.

Однак ОСОБА_1 відповідні дії роботодавця ні до суду, ні до інших інстанцій не оскаржила, не просила суд, роботодавця поновити їй попередні умови праці, продовжила працювати на нових умовах оплати праці до переведення її з 1 березня 2015 року на повну ставку, чим фактично в розумінні ч. 4 с. 32 КЗпП погодилась з такими змінами умов оплати праці та їх не оспорила і лише після звільнення з роботи подала позов щодо неправомірності дій роботодавця.

Крім того, позивач оскаржує відповідний наказ про зміну умов оплати праці від 15 вересня 2014 року, а з позовом до суду за захистом своїх прав вона звернулась 03.10.2016.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Так як з часу прийняття наказу, що є предметом спору, пройшло понад два роки, тобто більше трьох місяців, позивач не надала суду доказів, що строк звернення до суду нею пропущений з поважних причин, тому позивач пропустила строку звернення до суду, передбачений ч.1 ст.233 КЗпП України.

Оскільки відповідні накази про зміну умов оплати праці від 30 грудня 2013 року, 15 вересня 2014 року, 22 грудня 2014 року не скасовані, є чинними, заробітна плата позивачу нараховувалась на підставі даних нормативних актів, то відсутні підстави і для стягнення на користь позивача недоплаченої середньої заробітної плати за 2014-2015 роки. Заробітна плата позивачці у вказаний період нараховувалась та виплачувалась у відповідності до чинних наказів керівника установи, заборгованості по виплаті заробітної плати позивачці по документам бухгалтерського обліку немає.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про відмову в позові є законними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду з посиланням на рішення Конституційного суду України щодо стягнення заробітної плати без обмежень строку звернення до суду слід відхилити.

Як зазначено вище позивач при зміні умов праці щодо її оплати з діями та наказами роботодавця в розумінні вимог ч. 4 ст. 32 КЗпП погодилась, такі дії не оскаржувала, отже відсутні підстави для встановлення факту невиплати заробітної плати позивачці, про що вона просить.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 7 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.М. Костенко

Судді (підпис) Р.С. Гринчук

(підпис) ОСОБА_3

Згідно з оригіналом ОСОБА_4