АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/80/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 34 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

за участю:

представника позивача ОСОБА_8

представника відповідача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_10 ОСОБА_11 на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи та відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_12 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 жовтня 2014 року близько 18 год. 00 хв. водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_10, рухаючись по вул. В.Чорновола на перехресті з вул. Ватутіна в м. Черкаси, не вибрав безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 та автомобілем Део-Сенс д.н.з. 02632МТ під керуванням ОСОБА_13, які зупинились та стояли перед перехрестям на забороняючий сигнал світлофора.

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини ОСОБА_10, належний позивачу автомобіль марки ВАЗ-2109, 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 отримав значні механічні пошкодження.

Крім того, внаслідок зіткнення ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, що призвело до необхідності лікування, придбання ліків тощо.

Також у звязку із протиправними діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 5000 грн.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, а саме: 67 030 грн. матеріальних збитків, спричинених пошкодженням автомобіля; 726 грн. майнової шкоди, повязаної з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП; 895 грн. матеріальних збитків, спричинених ушкодженням здоровя; 5000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 завдану йому майнову та моральну шкоду у вказаному розмірі, а також судові витрати, які складаються із витрат на сплату судового збору, витрат на оплату правової допомоги та витрат на проведення оцінки КТЗ у розмірі 3 886 грн.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_10 про перегляд заочного рішення суду у даній справі.

03 жовтня 2016 року представник ОСОБА_10 ОСОБА_14 подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає не у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем завданої йому матеріальної , моральної шкоди та судових витрат.

З даним висновком в певній мірі колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Встановлено, що 03 жовтня 2014 року близько 18 год. 00 хв. водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_10, рухаючись по вул. В.Чорновола на перехресті з вул. Ватутіна в м. Черкаси, не вибрав безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 та автомобілем Део-Сенс д.н.з. 02632МТ під керуванням ОСОБА_13, які зупинились та стояли перед перехрестям на забороняючий сигнал світлофора.

Постановою слідчого СВ Придніпровського РВ м. Черкаси від 13 січня 2015 року закрито кримінальне провадження щодо вказаного правопорушення, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 8).

Внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_12, зазнав механічних пошкоджень. Вартість матеріальних збитків, завданих вказаному автомобілю, згідно висновку незалежної оцінки від 13.02.2015 року, проведеної Приватним підприємством «Консультант», складає 67030 грн. (а.с. 17-33).

Оскільки у справі було ухвалено заочне рішення, відповідач не приймав участі в огляді пошкодженого ТЗ, не погоджувався з розміром матеріальних збитків, завданих автомобілю відповідно до висновку незалежної оцінки від 13.02.2015 року, проведеної Приватним підприємством «Консультант», під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було проведено судову авто товарознавчу експертизу, згідно висновку якої № 940/16-23 від 19.05.2017 року вартість матеріального збитку, який спричинено власнику автомобіля НОМЕР_4 під час ДТП 03 жовтня 2014 року на дату проведення експертизи становить 50590 грн.; ринкова вартість автомобіля НОМЕР_4, 1998 року випуску, станом на день виникнення ДТП 03 жовтня 2014 року становить 59790 грн.

Колегія суддів при визначені розміру завданої шкоди позивача приймає даний висновок суду та відхиляє висновок незалежної оцінки від 13.02.2015 року, проведеної Приватним підприємством «Консультант», оскільки відповідач не приймав участі в огляді пошкодженого ТЗ, а особа, яка проводила оцінку не попереджалась про кримінальну відповідальність за ст.364, 365 КК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно розяснень, викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля НОМЕР_2 є ОСОБА_15 (а.с. 6), однак, позивач ОСОБА_12 керував вказаним транспортним засобом на підставі довіреності від 11.10.2014 року (а.с. 7). Таким чином, ОСОБА_12 є належним позивачем у даній справі.

З наявних у матеріалах справи доказів колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_10 є належним відповідачем у справі, а саме: особою, яка на відповідній правовій підставі на час ДТП і спричинення шкоди володіла транспортним засобом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що розмір майнової шкоди, завданої автомобілю, яким керував позивач, визначений у висновку експерта від 19.05.2017 року № 940/16-23 - 50590 грн., підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Крім того, відшкодуванню також підлягають витрати позивача на транспортування пошкодженого автомобіля з місця ДТП в розмірі 726 грн. ОСОБА_14 витрати підтверджені Актом виконаних робіт та квитанцією від 03.10.2014 року (а.с. 10).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності спричиненої позивачу моральної шкоди і її розміру в грошовому еквіваленті в сумі 5000 грн., що відповідає вимогам ст. 23 ЦПК України, оскільки протиправними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, що повязана зі зверненням позивача до суду за захистом своїх порушених прав, зміною свого ритму життя, хвилювань з цього приводу, та, враховуючи принципи розумності, виваженості і справедливості.

Водночас, судом безпідставно стягнуто з відповідача на користь позивача майнову шкоду, спричинену ушкодженням здоровя в розмірі 895 грн., оскільки дана сума не підтверджена відповідними доказами. Так, в матеріалах справи міститься лише висновок експерта № 2097 від 06.10.2014 року, згідно якого у ОСОБА_12 внаслідок ДТП мало місце ушкодження: травматичний набряк та забій грудної клітки зліва (а.с. 11). Однак, позивачем не надано жодних доказів понесення ним витрат на лікування на суму 895 грн. Тому задоволенню дана вимога не підлягає.

Крім того, стягнення судом першої інстанції з відповідача на користь позивача судових витрат також здійснено без надання позивачем відповідних доказів понесення вказаних витрат.

Так, в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 28.02.2015 року, укладений між ОСОБА_12 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16, згідно якого загальна вартість робіт (послуг) складає 3150 грн. (а.с. 34). Згідно квитанції від 02.03.2015 року позивач сплатив вказану суму ОСОБА_16 (а.с. 34 зворот).

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88 ЦПК України.

Згідно ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. ст. 38, 40, 42 ЦПК України сторона може брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у ст. 41 цього кодексу.

Повноваження представників сторін у справі мають бути посвідчені довіреністю фізичної особи.

Відповідно до розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. п. 47-48 Постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що у справі в якості представника позивача ОСОБА_12 приймав участь ОСОБА_16.

Водночас, в матеріалах справи відсутня довіреність позивача на представництво його інтересів в суді ОСОБА_16 Не надано також і доказів можливості ОСОБА_16 надавати правову допомогу за договором (свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, свідоцтво платника податку тощо) та розрахунку витрат на правову допомогу.

Враховуючи наведене, оскільки витрати на правову допомогу не доведені належними доказами, стягненню вони не підлягають. Відсутні в матеріалах справи і підтверджуючі документи понесення позивачем витрат на проведення оцінки КТЗ. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача лише понесені ним витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 736,51 грн.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта щодо скасування рішення суду першої інстанції у звязку із не залученням до розгляду у справі страхової компанії, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність відповідача перед третіми особами.

Так, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не скористався своїм правом подати заперечення проти позову та повідомити суду про наявність у нього страхового полісу, тому суду не було відомо про даний факт. У звязку з неявкою відповідача в судове засідання судом було проведено заочний розгляд справи. У суду апеляційної інстанції відсутні повноваження для залучення до розгляду у справі співвідповідачів чи заміни відповідача.

Крім того, стягнення завданої шкоди внаслідок ДТП з винної особи не суперечить нормам цивільного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду і вони не впливають на висновки суду першої інстанції.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє частково, рішення суду змінює в частині визначення розміру майнової шкоди та судових витрат. Стягує з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 51316 грн., а саме: 50590 грн. матеріального збитку внаслідок ДТП, 726 грн. послуги евакуатора; судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви в сумі 736,51 грн. Рішення в частині стягнення моральної шкоди залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_10 ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи та відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя змінити в частині визначення розміру майнової шкоди та судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 51316 грн., а саме: 50590 грн. матеріального збитку внаслідок ДТП, 726 грн. послуги евакуатора.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви в сумі 736,51 грн.

Рішення в частині стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :