Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/33/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
21.07.2017смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді Вадовської А.В.,
за участю секретаря Кравець Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю Лізингова компанія Авто Лайф про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів,
Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 05 липня 2017 р. задоволений повністю позов ОСОБА_1 до ТОВ Лізингова компанія Авто Лайф: визнаний недійсним договір фінансового лізингу за №1495 від 05 січня 2017 року, укладений між сторонами, стягнуті з відповідача на користь позивача 95 000 грн. сплачені за договором та 1 590 грн., понесені на сплату судового збору.

При виготовленні повного тексту рішення суд встановив не повне вирішення питання розподілу судових витрат, а саме витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись вищезазначеною вимогою Закону, суд ухвалює додаткове рішення за власною ініціативою.

Позивач та представники сторін про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що у справі є відповідні докази.

У судове засідання представник позивача надала заяву, в якій просила судове засідання провести без її та позивача участі.

Представник відповідача про час та місце судового розгляду був повідомлений, у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення без участі сторін.

При ухваленні вказаного рішення суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із главою 8 розділу І ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, у тому числі витрат на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України).

У п.п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи правову допомогу позивачеві ОСОБА_1 надавала фахівець у галузі права - юрист-спеціаліст ОСОБА_2, що підтверджується копіями її диплому, свідоцтва про реєстрацію фізичної особи-підприємця (вид економічної діяльності діяльність у сфері права), договором, укладеним між ними про надання правової допомоги (а.с.113-116).

Витрати на правову допомогу позивача підтверджуються розрахунком витрат, актом виконаних робіт та розрахунковою квитанцією (а.с.117-118).

За розрахунком представника ОСОБА_2 граничний розмір витрат на надання правової допомоги склав 4160 грн. з розрахунку витрачених 6 год. 30 хв. при вартості 640 грн. за год. (2 год. 30 хв. - вивчення умов Договору фінансового лізингу на предмет можливості визнання недійсним; 4 год. - підготовка документів та складання позовної заяви до суду).

Вказаний розрахунок з урахуванням обставин даної справи є обґрунтованим, проте фактично позивачем ОСОБА_1 понесені та документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 3500 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись п.4 ч.1 ст.220 , ст.ст.84, 88 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Доповнити рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 5 липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою Відповідальністю Лізингова компанія Авто Лайф про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1, 3 500 (три тисячі п'ятсот) грн. судових витрат у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили через 10 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя : ОСОБА_3