Справа №585/3777/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1781/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

21 листопада 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

10 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, які утримуються з ОСОБА_4 за рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2011 року, на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 300 грн. щомісячно, на 1/4 частини від заробітку (доходу) батька дитини щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до повноліття дитини.

Ухвалою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2017 року позовна заява ОСОБА_3 залишена без руху у звязку з несплатою судового збору у розмірі 640 грн., а також запропоновано уточнити, яким чином слід вирішувати питання про стягнення аліментів за попереднім рішенням, яке вже виконується. Позивачці надано 5-денний строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви, а також розяснено, що у разі не виправлення цих недоліків у визначений строк, заява буде вважатись неподаною і повернута позивачці.

Ухвалою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2017 року позовна заява у звязку з несплатою судового збору повернута ОСОБА_3

ОСОБА_3 з вказаною ухвалою не погодилась, оскаржила її в апеляційному порядку та просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_3 вказує, що підстав для залишення позовної заяви без руху та для визнання її неподаною і повернення у звязку з несплатою судового збору суд не мав, оскільки заявлені у позові вимоги про зміну розміру аліментів є зміною способу їх стягнення, за які на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи позивачі в усіх судових інстанціях звільняються. Ці доводи заявниця обґрунтувала правовою позицією Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, в якій зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 311 ч. 1 п. 4 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її заявнику, суддя виходив з того, що вимог ухвали від 12 жовтня 2017 року про залишення позову без руху ОСОБА_3 не виконала, тобто, не сплатила судовий збір.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, пільга щодо сплати судового збору в усіх інстанціях стосується позивачів, які ставлять питання про зміну способу стягнення аліментів.

До 08 липня 2017 року питання зміни способу стягнення аліментів шляхом зміни їх розміру у судовому порядку у СК України чітко не було врегульовано, проте, імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження у нормах кодексу була відсутня, а за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Про вказане вище зазначав Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

З 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII.

Цим законом, зокрема, ч. 3 ст. 181 СК України викладено в такій редакції:

"3. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів".

Таким чином, питання про зміну розміру аліментів на стадії виконання судового рішення вирішується шляхом зміни способу стягнення аліментів, а отже, позивачка, яка таке питання поставила, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в усіх інстанціях.

Зазначених вище висновків Верховного Суду України, які з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для застосування судами, та змін до ч. 3 ст. 181 СК України суддею не враховано, що призвело до безпідставного залишення позовної заяви ОСОБА_3 без руху внаслідок несплати судового збору та помилкових висновків про наявність підстав для визнання позовної заяви неподаною і повернення її позивачці.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, а ухвалу судді першої інстанції від 24 жовтня 2017 року на підставі ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України необхідно скасувати. Питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307 ч. 2 п. 4; 312 ч. 1 п. 3; 314 ч. 1 п. 2; 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2017 року та передати вирішення питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -