Справа № 202/7747/14-ц
Провадж. 2-др/202/6/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі Федорченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробничий центр № 1308» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20.01.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробничий центр № 1308» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати та зобовязання вчинити певні дії, котрим позовні вимоги позивача задоволені частково.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.06.2015 року у задоволенні апеляційної скарги арбітражного керуючого ОСОБА_2 відмовлено, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.12.2015 року касаційна скарга ТОВ «Торговельно-виробничий центр № 1308» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_2 задоволена частково, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2015 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.06.2015 року скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справа була повернена 03.11.2017 року.

06.11.2015 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від ОСОБА_1 надійшла заява про винесення додаткового рішення, в котрій позивач просила суд вирішити її позовні вимоги щодо зобовязання відповідача вчинити дії згідно діючого законодавства із мінімальної заробітної плати за час її вимушеного прогулу за період з 01.09.2009 року по 01.12.2014 року, утримати страхові пенсійні внески та єдиний соціальний внесок у сумі 1407,00 грн.; нарахувати страхові пенсійні внески і єдиний соціальний внесок на мінімальну заробітну плату за вимушений прогул за період з 01.09.2009 року по 01.12.2014 року у сумі 24135,79 грн.; перерахувати утримані і нараховані страхові пенсійні внески і єдиний соціальний внесок у сумі 24135,79 грн. і 1407,00 грн. до територіального пенсійного фонду та Лівобережної ДФС; здати звіти по утриманим і нарахованим страховим пенсійним внескам і єдиного соціального податку за період з 01.09.2009 року по 01.12.2014 року до територіального пенсійного фонду та Лівобережної ДФС помісячно.

Зясувавши всі обставини справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Оскільки судом встановлено, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2015 року скасоване, а справа перебуває на новому розгляді, підстав для ухвалення додаткового рішення по даній справі немає.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-виробничий центр № 1308» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя - Бєльченко Л.А.