Справа № 570/660/17
Номер провадження 2/570/784/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 квітня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

головуючого судді Гладишева Х.В.

з участю секретаря Кмін В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

В обгрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 17 листопада 1990 р. зареєстрували з відповідачем шлюб, від якого мають двох повнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає тривалі непорозуміння з відповідачем, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вказуючи на неможливість примирення між ними, зазначає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та просить розірвати шлюб.

Сторін відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, проте в судове засідання відповідач не зявився, про причини неявки суду не повідомив. У поданій до суду заяві позивач просить справу слухати у її відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду. Зважаючи на те, що явку сторін не було визнано обов'язковою, а також враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторін у заочному порядку та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши надані докази по справі, прийшов до таких висновків.

За змістом ст.ст.10, 11, 60 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а тому кожна з них повина довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 1990 р. у виконкомі Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 Із заяви позивача вбачається, що вони припинили подружні відносини. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу.

В ч.1 ст.51 Конституції України закріплено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Ця вимога кореспондується і з ст.24 СК України. Ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін та вимогам закону. У розпаді сімї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сімї.

За таких умов суд вважає, що позов доведений і підлягає до задоволення.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, і в цей день згідно ч.2 ст.114 СК України шлюб припиняється. Вказане рішення згідно ч.2 ст.115 СК надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У звязку із диспозитивністю цивільного процесу суд не вирішує питання щодо відшкодування судових витрат, оскільки така вимога позивачем не заявлялася.

З огляду на викладене, на підставі ст.ст.110 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Розірвати шлюб ОСОБА_2 /Столярчук/ ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_2 (12 лютого 1967 р.н.), зареєстрований 17 листопада 1990 року у виконкомі Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 30.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Гладишева Х.В.