Справа № 496/1329/17
Провадження № 2/496/1078/17
12 липня 2017 року Біляївський районний суд
в складі: головуючого судді - Пендюри Л.О.
за участю секретаря - Богдан Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування при Біляївській міській раді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_4. Відповідач являється батьком дітей. Майже протягом всього сумісного проживання відповідач зловживав алкогольними напоями, періодично не приходить додому, а коли з'являвся, влаштовував сварки та бійки, свідками яких були діти. Також він став грубо поводитись з дітьми. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2012 року шлюб між ними було розірвано. З того часу відповідач не піклується про дітей, не спілкується з ними, не приймає участі у їх вихованні, не піклується про фізичний і моральний розвиток дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Позивачка звернулася до органу опіки та піклування при Біляївській міській раді з заявою про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Орган опіки та піклування при Біляївській міській раді прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей, просить стягувати з відповідача та її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1000 грн. на кожну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним двадцяти трьох років, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного позивачка звернулася до суду з позовом.
Позивачка до судового засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на позові наполягає, просить розглядати справу за її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач до судового засідання повторно не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про день слухання справи, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, а тому суд, враховуючи заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України.
Прокурор до судового засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, підтримує, а в задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, просить відмовити у зв'язку з досягненням останнім повноліття, також просить розглядати справу за його відсутності.
Представник органу опіки та піклування при Біляївській міській раді до судового засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 1999 року.
Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать свідоцтва про народження (а.с.7, 8). Відповідач записаний батьком дітей.
Подружнє життя сторін не склалося і заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2012 року шлюб між ними було розірвано (а.с.6).
З того часу діти проживаючи разом з матір'ю, яка створює належні умови для їх розвитку та проживання. В свою чергу, відповідач веде асоціальний спосіб життя, не працює, зловживає алкогольними напоями, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з дітьми не спілкується, їх вихованням не займається, за місцем проживання дітей не відвідує, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, станом здоров'я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистостей, талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає.
Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів від 13 березня 2017 року, довідки Роздільнянської об'єднаної ДПА Головного управління ДФС в Одеській області № 1124/10/1301 від 16 березня 2017 року та копії трудової книжки ОСОБА_2, останній з 2006 року офіційно ніде не працює та не отримує доходу (а.с.13-14, 15, 16-17).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був засуджений вироком Біляївського районного суду Одеської області від 30 липня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до характеристики на студента Одеського автомобільно-дорожнього коледжу Одеського національного політехнічного університету ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, останній навчається в ОАДК ОНПУ з 01 вересня 2014 року за фахом «Організація та регулювання дорожнього руху». За даний період показав добрий рівень успішності. Поводження добре, як на заняттях, так і поза навчальний час. Мати, ОСОБА_1, постійно цікавиться успішністю сина та є членом батьківського комітету. Батько, ОСОБА_2, не приймає участь у вихованні сина (а.с.18).
З характеристики учениці 9-А класу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, вбачається, що ОСОБА_4 навчається в Біляївській ЗОШ № 3 І-ІІІ ступенів з першого класу. За час навчання виявила себе, як дисциплінована, здібна до навчання учениця. Мати, ОСОБА_1, бере активну участь у вихованні доньки, систематично відвідує батьківські збори та цікавиться навчанням ОСОБА_4. Батько, ОСОБА_2, жодного разу не відвідав школу, не бере участь у вихованні доньки ОСОБА_4 (а.с.19).
Позивачка звернулася до органу опіки та піклування при Біляївській міській раді з заявою щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Орган опіки та піклування при Біляївській міській раді, розглянувши заяву ОСОБА_1, прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.21).
Виконавчий комітет Біляївської об'єднаної територіальної громади рішенням № 66 від 20 квітня 2017 року затвердив зазначений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.20).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п.16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Статтею 34 Цивільного кодексу України передбачено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 виповнилось 18 років, тобто він досяг повноліття.
З огляду на наведене, враховуючи, що на момент розгляду справи ОСОБА_3 досяг повноліття, суд, не даючи оцінки доказам щодо наявності винної поведінки та свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками відповідачем, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла повноліття.
В той же час, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітньої доньки - не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не готує її до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться нею, а тому має бути позбавлений батьківських прав відносно неї.
У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частиною 2 ст. 182 вказаного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Приймаючи до уваги вищезазначені норми законодавства суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття також підлягають задоволенню, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов'язку по сплаті аліментів.
Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3 до досягнення ним двадцяти трьох років задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є студентомОдеського автомобільно-дорожнього коледжу Одеського національного політехнічного університету, про що свідчить характеристика від 19.04.2017 року (а.с.18).
Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Проте, в матеріалах справи відсутні докази про те, що дійсно ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, які витрати несе, з чого вони складаються, який термін його навчання, форма навчання.
Крім того, судом встановлено, що у відповідача відсутнє джерело доходу, що унеможливлює надання ним матеріальної допомоги повнолітньому сину.
З огляду на зазначене суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина до досягнення ним двадцяти трьох років у зв'язку з тим, що позивачка не надала довідку про навчання сина, термін закінчення навчання, доказів того, що відповідач може надавати таку допомогу.
Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 166, 180-182, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування при Біляївській міській раді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задов ольнити частково.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 03 травня 2017 року і до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2
Допустити негайне виконання рішення суду в межах виплати платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.
ОСОБА_1 в позовних вимогах до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним двадцяти трьох років - відмовити.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Л.О. Пендюра