Дата документу 01.11.2017 Справа № 554/5227/17
Справа № 554/5227/17
Провадження № 2/554/2792/2017
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

01 листопада 2017 року м. Полтава
Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Шевська О.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до департаменту забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби про визнання права користування квартирою, -
в с т а н о в и л а:
Позивач в своїх інтересах та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до суду з позовною заявою до департаменту забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби про визнання права користування квартирою, в якій просить визнати за ними право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
У судове засідання позивачка не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не зявились, причину неявки суду не пояснили, з заявою про розгляд справи за їх відсутністю до суду не звертались, про слухання справи повідомлені в належному порядку.
Представник позивача не заперечує проти розгляду справи за відсутністю відповідачів на підставі документів, наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.4 ст.169 ЦПК України.
У судовому засіданні встановлено.
Так, на підставі договору підряду № 32 від 22.06.1998 року ЗАТ «ПМК-64» виконувало будівництво житла для військовослужбовців на замовлення благодійного Фонду «Житло військовим».
03.05.2001 року між сторонами була укладена додаткова угода № 2 про передачу замовнику в рахунок попередньої угоди 4 кімнатної квартири АДРЕСА_2.
У подальшому, відповідно до акту приймання-передачі житла від 03.05.2001 року дана квартира передана благодійному Фонду «Житло Військовим», який в свою чергу це майно передав актом передачі від 03.05.2001 року Управлінню будівництва та розквартирування Прикордонних військ України.
Згідно зі протоколу засідання житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону від 13.02.2003 за № 53 громадянину ОСОБА_3 померлому батьку позивачки, як представнику Державної прикордонної служби, з добору в Полтавській області була розподілена квартира АДРЕСА_2.
У подальшому, відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.06.2008 року за ОСОБА_3 визнано право користування зазначеною квартирою та зобовязано СГІРФО Октябрського району ПМУ ГУ МВС України в області ОСОБА_3 зареєструвати за вказаною адресою.
Цим же рішенням задоволено зустрічні позовні вимоги Адміністрації Державної прикордонної служби та визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2.
Судом встановлено, що з 2003 року ОСОБА_3 разом зі своєю родиною постійно проживав в даній квартирі, а з 2008 року був також зареєстрований за вказаною адресою, у подальшому, разом з ним, та за його згодою, з 19.10.2011 року була зареєстрована й позивачка ОСОБА_1, та з 11.12.2012 її малолітня донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрі мешкають там до теперішнього часу. Також ними сплачуються комунальні послуги, зроблено поточний ремонт.
18.05.2017 року батько позивачки - ОСОБА_3 помер, а позивачка була змушена звернутися до суду із даним позовом.
Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне
Згідно зі ст. 65 цього ж кодексу наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної
згоди не потрібні. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та
членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про
порядок користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст. 125 цього ж кодексу, без надання іншого жилого приміщення, у випадках, передбачених у ст. 124 кодексу не може бути виселено, зокрема, осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове приміщення, не менш як десять років.
Статтями 47 та 48 Конституції України визначено, що кожний має право на житло та достатній рівень життя, що включає в себе і право на житло.
Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2 розяснив, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен зясувати: чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сімї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлено угодою між цими особами, наймачем і членами сімї певний порядок користування жилим приміщенням.
Досліджуючи обставини справи суд встановив, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки був дотриманий порядок вселення у вказану квартиру, так як позивачка поселилася в квартиру, і проживала з померлим наймачем квартири, вселилася туди як член сімї наймача, була належним чином зареєстрована за місцем проживання, та звязок з жилим приміщенням за своїм місцем реєстрації не втратила.
Керуючись ст.ст 64,65 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 10, 60, 212-215,218 ЦПК України, суддя,-
Позов ОСОБА_4 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до департаменту забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби про визнання права користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити повністю.
Визнати право за ОСОБА_4 та малолітньою донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.
Суддя О.І. Шевська