Провадження № 2/522/8289/17
У Х В А Л А

Іменем України

«13» липня 2017 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Погрібний С.О., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним, за участі третіх осіб ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до з суду з вказаним позовом до відповідача, просив суд визнати недійсним договір довічного утримання (догляду) №1133 від 12.06.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, згідно з яким ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність нежитлове приміщення магазину у будинку 22 по вул. Буніна в м. Одесі, в звязку з порушенням вимог чинності правочину, а також повернути сторони договору у попередній правовий стан.

Позивач в порядку забезпечення позову звернувся до суду із заявою про накладення арешту на нежитлове приміщення магазину у будинку 22 по вул. Буніна в м. Одесі, загальною площею 25,8 кв.м., оскільки невжиття відповідних заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі його задоволення.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом за правилами частини 1 статті 153 ЦПК України, згідно з якими така заява (про забезпечення позову) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд дослідив подану заяву та матеріали цивільної справи, за наслідками чого зробив такий висновок.

Правилом пункту 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведене, під час вирішення цього питання суд зобовязаний взяти до уваги, що спір виник з приводу визнання договору довічного утримання (догляду), укладеного 12 червня 2017 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недійсним.

Відповідно до п. 1.1. оскаржуваного договору ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність нежитлове приміщення магазину у будинку 22 по вул. Буніна в м. Одесі, та взамін чого ОСОБА_2 зобовязується забезпечувати подружжя утриманням та доглядом довічно на умовах цього договору.

Відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №91940097 від 13.07.2017 року право власності на нежитлове приміщення магазину за вказаною адресою зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2.

Враховуючи зазначене, з метою захисту законних прав та інтересів усіх учасників провадження, прагнучи унеможливити будь-які дії з боку усіх сторін, спрямованих на відчуження спірного майна, що, в свою чергу, ускладнить виконання можливого рішення суду, в разі задоволення позовних заяв, суд вважає за необхідне подану заяву про забезпечення позову задовольнити та накласти арешт на спірне майно.

Суд має врахувати складність правовідносин, що виникли між сторонами у справі, тому вважає, що невжиття заходів із забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду поза залежністю від вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вжиті заходи мають бути застосовані до розгляду та вирішення судом справи, допоки наявність підстав для забезпечення позову не буде заперечена протилежною стороною. У звязку з цим суд розяснює стороні відповідача право звернутися із заявою про скасування вжитих судом заходів в разі наявності обґрунтованих підстав для таких процесуальних дій.

Це судове рішення не може бути розглянуто в якості оцінки обставин по справі, а постановлено судом в силу наявності обґрунтованих підстав передбачати можливість порушення прав позивача та інших осіб в разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним, за участі третіх осіб ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення магазину, загальною площею 25,8 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, буд. 22, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2.

Копію ухвали направити для виконання повноваженому реєстратору.

Ухвала суду виконується негайно, у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження цієї ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Розяснити стороні відповідача право звернутися із заявою про скасування або зміну вжитих судом заходів в разі наявності обґрунтованих підстав для таких процесуальних дій.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

13.07.2017