АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.

при секретарі Горбачовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» - Петрук Марини Сергіївни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року,

встановила:

У травні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК«ВУСО») звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 49 000 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 1 600 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5902767, згідно умов якого страховик зобов'язується відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля Kia Magentis - НОМЕР_5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

22.03.2016 року на вул. Народного Ополчення в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Kia Magentis, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, автомобіля BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ТОВ «Компанія Альмагест Груп», під керуванням водія ОСОБА_6

В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Згідно з постановою Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року по справі № 757/23597/16-п винною особою в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано ОСОБА_1

Згідно ст. 25 Закону України "Про страхування", на підставі заяви ТОВ «Компанія Альмагест Груп» та страхового акту № 7302-24 від 28.11.2016 р., ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило ТОВ «Компанія Альмагест Груп» суму страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №20740 від 28.11.2016 р.

Посилаючись на те, що страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування), просив стягнути з відповідача суму виплаченого відшкодування в порядку регресу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «СК«ВУСО» - ПетрукМ.С., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Свої доводи обґрунтовує тим, що ідентифікацію автомобіля Kia Magentis, водієм якого у момент ДТП був відповідач, необхідно проводити за VIN кодом - структурованим поєднанням літерно-цифрових позначень, що надаються виробником КТЗ з метою його ідентифікації.

Той факт, що ОСОБА_1 у момент ДТП був водієм забезпеченого за договором №АІ/5902767 автомобіля Kia Magentis з VIN кодом НОМЕР_5, підтверджується договором № АІ5902767, у п. 7 якого зазначений номер кузова, тотожний тому, що вказаний в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, власником якого є відповідач.

Наявність третього учасника ДТП, а саме автомобіля Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ТОВ «Компанія Альмагест Груп», підтверджується повідомленням про ДТП, підписаним відповідачем (п.7), актом виїзду на місце події (п.2 та п. «Короткий опис події»), підписаним відповідальним працівником ПрАТ «СК «ВУСО» та відповідачем, а також лист Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року.

Оскільки відповідач є власником забезпеченого транспортного засобу та винною у ДТП особою, його відповідальність у момент ДТП була застрахована за полісом №АІ/5902767.

Строк дії договору страхування № АІ/5902767 - один рік, з 26.04.2015 р. по 25.04.2016 р.

У п. 8 цього договору передбачена особлива умова використання забезпеченого транспортного засобу, а саме: транспортний засіб міг використовуватися протягом календарних місяців, які не викреслені у договорі, з квітня по вересень включно. Така можливість укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності передбачена ч. 1 ст. 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Всупереч умовам договору застрахований транспортний засіб використовувався в період, не передбачений договором.

Відповідно до ч.38.1.1 п."д" ст.38 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

Після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування завданої шкоди в розмірі 49 000 грн.

В судовому засіданні представник ПрАТ "СК "ВУСО" - Петрук М.С. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, справу № 757/23597/16-п про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що постанова Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не містить будь-які відомості щодо третього учасника ДТП, а матеріали справи не містять відомостей, що підтверджують участь третього автомобіля Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ТОВ «Компанія Альмагест Груп», в ДТП, обставини пошкодження якого відповідачем не визнаються.

Крім цього, суд першої інстанції виходив з того, що забезпеченим транспортним засобом за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5902767 від 24.04.2015 р. визначено транспортний засіб Kia, державний номерний знак НОМЕР_7. Проте, під час ДТП відповідач керував автомобілем Kia, державний номерний знак якого НОМЕР_4, який відмінний від реєстраційного номеру забезпеченого полісом транспортного засобу. З позивачем договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач не укладав. Подія ДТП за участю відповідача відбулася 22.03.2016 р., тобто в період дії вищевказаного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24 квітня 2015 р. між ПрАТ «СК «ВУСО» і ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5902767, за умовами якого страховик взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля Kia Magentis - НОМЕР_5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Термін дії договору з 26.04.2015 р. по 25.04.2016 р. (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 з 06 червня 2015 р. є власником транспортного засобу марки Kia Magentis, VIN НОМЕР_5, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с.10).

Судом встановлено, що 22.03.2016 року в м. Києві по вул. Паркова дорога,102 сталася ДТП за участю автомобіля Kia Magentis, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1, автомобіля BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ТОВ «Компанія Альмагест Груп», під керуванням водія ОСОБА_6, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність обставин пошкодження в даному ДТП автомобіля Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ТОВ «Компанія Альмагест Груп», є помилковим.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 березня 2016 р. було здійснено повідомлення позивача про страховий випадок.

Співробітник ПрАТ "СК "ВУСО" 22 березня 2016 р. вклав акт виїзду на місце пригоди.

Вказаний акт також містить підпис відповідача ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до вказаного акту учасниками події зазначено: 1) ОСОБА_1, застрахований транспортний засіб - Kia Magentis, VIN код НОМЕР_5, державний реєстраційний номер НОМЕР_4; 2) ОСОБА_6, автомобіль Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_3; 3) ОСОБА_4, автомобіль BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Вказаний акт також містить опис пошкоджень всіх трьох транспортних засобів.

23 березня 2016 р. ОСОБА_1 подав до ПрАТ "СК "ВУСО" повідомлення про ДТП, в якому зазначив, що забезпеченим транспортним засобом за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5902767 є автомобіль Kia Magentis, VIN код НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_4; дата , час та точне місце події - 22.03.2016 , 20:25, Паркова дорога; інші учасники події - ОСОБА_4, автомобіль BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; ОСОБА_6, автомобіль Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.12).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 постановою Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 22.03.2016 р. 0 20.45 год. на вул. Народного Ополчення, керуючи автомобілем Кіа, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_4, порушив п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, а саме: під час виїзду з прилеглої території при повороті ліворуч не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_4.) (а.с.13).

Про допущену судом помилку у вказаній постанові в зазначенні місця події - вул. Паркова замість Народного Ополчення,9, а також в не зазначенні автомобіля марки Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6, як такий, що отримав механічні пошкодження в результаті ДТП, яка сталася з вини водія ОСОБА_1, було повідомлено листом суду від 19 липня 2016 р. (а.с.14).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У випадку існування сумнівів щодо вчинення саме ОСОБА_1 даної ДТП та вини останнього у пошкодженні автомобіля марки Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6, суд першої інстанції не сприяв сторонам у здійсненні їхніх прав, не вирішив питання про дослідження матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, враховуючи істотне значення вказаного доказу для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного ст. інспектором відділу розшуку та дізнання УПП в м. Києві, ОСОБА_1 22.03.2016 р. приблизно о 20.45 год., керуючи автомобілем Kia Magentis, реєстраційний номер НОМЕР_4, в м. Києві на Парковій дорозі, 102, під час виїзду з прилеглої території при повороті ліворуч не переконався в безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, водій ОСОБА_4, який в подальшому зіткнувся з автомобілем Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, водій ОСОБА_6 Пошкоджено три автомобілі (а.с.1 справи № 757/23597/16-п ).

Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу відсутності своєї вини у вчиненні ДТП, в результаті якої було пошкоджено три транспортні засоби, а також відомостей про особу, яка на думку останнього, є винною в пошкодженні в даній ДТП автомобіля Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Є необґрунтованими також висновки суду першої інстанції в тій частині, що під час даної ДТП відповідач керував автомобілем, відмінним від зазначеного в полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5902767, з огляду на різницю в реєстраційному номері.

Відповідно до Інструкції про порядок заповнення бланку поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29.08.2011 р. №558, в розділі "7. Забезпечений транспортний засіб (ТЗ)" зазначаються відомості про один транспортний засіб, який є забезпеченим за цим полісом, а саме: номерний знак, марка, модель, рік випуску, ідентифікаційний номер VIN (сімнадцятизначний) транспортного засобу або у разі його відсутності - номер кузова (шасі, рами) та населений пункт місця його реєстрації. У разі відсутності в технічному паспорті відомостей про ідентифікаційний номер VIN, номер кузова (шасі, рами) транспортного засобу робиться запис "б/н".

З огляду на те, що ідентифікаційний номер транспортного засобу марки Kia Magentis, а саме VIN - НОМЕР_5, зазначений та є однаковим, як в полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5902767, так і в свідоцтві про реєстрацію цього транспортного засобу на ім'я відповідача, враховуючи обставини повідомлення про ДТП саме відповідачем, зазначення останнього про те, що забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки Kia Magentis, реєстраційний номер АА 8822КХ, колегія суддів дійшла висновку про доведеність тієї обставини, що вказаний автомобіль є забезпеченим транспортним засобом за страховим полісом ПрАТ "СК "ВУСО".

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими Законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст. 22.1 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ "СК "ВУСО" на підставі заяви ТОВ "Компанія Альмагест Груп» та згідно страхового акту №7302-24 від 28.11.2016 р. відшкодувала шкоду, завдану майну вказаної особи внаслідок ДТП , в розмірі 49000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №20740 від 28.11.2016 р. (а.с.36).

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п. "д" п. 38.1.1 ст.38 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

Відповідно до змісту полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5902767, останній містить умову використання транспортного засобу протягом календарних місяців, які не викреслені у договорі, а саме з квітня по вересень включно.

Така можливість укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності передбачена ч.1 ст.17 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якої договором внутрішнього страхування протягом строку його дії може бути визначений період використання транспортного засобу, що не може становити менш як шість календарних місяців.

Враховуючи, що ДТП сталася у березні 2016 р., тобто забезпечений автомобіль використовувався в період, не передбачений умовами договору, посилання суду першої інстанції на те, що подія відбулася в період дії поліса обов'язкового страхування, як на додаткову підставу для відмови в задоволенні позову, є помилковим.

Після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача в розмірі виплаченої суми - 49 000 грн.

Суд першої інстанції при ухваленні судового рішення не надав належної оцінки вказаним обставинам, не дотримався вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до положень ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3360 грн. (1600 грн. + 1760 грн.).

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» - Петрук Марини Сергіївни задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3360 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа №755/6872/17

Апеляційне провадження № 22-ц/796/11618/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.