Пров. № 2/409/493/17
Справа №409/773/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2017 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді: Третяка О.Г.
при секретарі: Бушлі О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2, в зареєстрованому шлюбі не перебувала та не перебуває, однією сім'єю не проживає. ОСОБА_2 є батьком її дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. Факт батьківства було визнано батьком дитини та надано прізвище за батьком "ОСОБА_3".. З моменту народження та реєстрації дитини вони припинили будь-які відносини та втратили зв'язок, оскільки відповідач не мав бажання оформлювати шлюбні відносини та жити однією сім'єю. Дитині він не допомагає та жодним чином не приймає участі в його житті, вихованні, оздоровленні тощо. З відповідачем по справі вона не підтримує будь-який зв'язок, на контакт з питання надання дозволу на виїзд він не йде, а тому позивач вважає, що відповідач чинить опір та не надає відповідний дозвіл на періодичні виїзди в її супроводі дитини з метою її фізичного, морального та духовного розвитку, психологічного відновлення, оздоровлення, відпочинку та збільшення її кругозору. Зокрема, їхні близькі родичі (бабуся та рідна тітка) постійно проживають в Російській Федерації (Московська область), але вона з дитиною не має змоги їх відвідати, вона не може вивезти дитину на відпочинок та психологічну реабілітацію, якої він потребує після військових дій на території Луганської області. Вважає, що у зв'язку з цим у дитини порушені права вільного пересування, навіть у супроводі матері, що має істотне значення та цілком відповідає інтересам дитини
Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судові засідання 10.10.2017 року та 17.07.2017 року не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Належним чином був повідомлений про розгляд справи через оголошення у газеті "Урядовий кур"єр".
17.07.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво серії НОМЕР_1.
Батько дитини - ОСОБА_2, згідно позовної заяви, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Територія м.Лутугине є тимчасово окупованою територію, що є загальновідомим фактом та в силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. На тимчасово окупованій території зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій.
Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки відповідач не надає передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.
На підставі викладеного, керуючись Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 150, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 58, 60, 61, 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дозвіл на періодичні виїзди з обов'язковим поверненням в її супроводі малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з неконтрольованої українською владою території через лінію зіткнення, а саме з міста Лутугине Луганської області до контрольованої українською владою території, а також з контрольованої українською владою території через лінію зіткнення до міста Лутугине Луганської області, та за межі України до Російської Федерації, Республіки Білорусь без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення дитиною 16-річного віку.
Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, або її офіційному представнику, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, оформлювати документи для періодичного тимчасового виїзду малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері за межі України до Російської Федерації, Республіки Білорусь до досягнення дитиною 16- річного віку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області Третяк О.Г.