10.11.2017 року Провадження №2/425/552/17
Справа №425/2127/17
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Романовського Є.О.,
за участю секретаря - Вада Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,
Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона разом зі своєю матір?ю ОСОБА_4 отримала у 1982 році згідно ордеру № 229 квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті матері
03.07.2017 року, вона є єдиним наймачем вказаної квартири. В даній квартирі також зареєстровані відповідачі, її сини: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які фактично з січня 2014 року в квартирі не проживають, реєстрацію місця проживання не змінювали, комунальні послуги не сплачують.
На підставі викладеного, просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином причини неявки суду не повідомили, згідно рекомендованих повідомлень, повістки про виклик до суду повернулися з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити заочне рішення.
10 листопада 2017 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).
Відповідно до копій паспортів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, останні мешкають в Російській Федерації (а.с. 31,35).
02.07.2016 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на «Прийма», що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 02.07.2016 року, актовий запис № 136 (а.с. 44).
03.07.2017 року померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05.07.2017 року, актовий запис № 527 (а.с. 48).
Відповідно до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 25.07.2017 року ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_2 (а.с. 45).
Той факт, що за адресою позивача зареєстровані особи, які фактично за цією адресою не проживають, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача, а саме позивач не може оформити субсидію та повинна сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою.
Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового законодавства, зокрема ст. ст. 71-72 ЖК України. Тобто, умовою визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є не проживання особи в даному житловому приміщенні протягом певного часу.
Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 02.08.2017 року № 201757758 у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані:
наймач - ОСОБА_1Г (наймач), її сини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, чоловік ОСОБА_11 (а.с.8).
Відповідно до акту щодо встановлення факту проживання громадян, затвердженого рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області від 05.07.2016 року за № 230, складеного депутатом Рубіжанської місько ради Луганської області ОСОБА_12 в присутності сусідів свідків ОСОБА_13 та
ОСОБА_14, за адресою: АДРЕСА_1, встановлено фактичне проживання наступних осіб: ОСОБА_1, чоловік
ОСОБА_11 (а.с.9).
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Оскільки відповідачі фактично не проживають у квартирі № 241 будинку
№ 16 по вул. 30 років Перемоги у м. Рубіжному Луганської області з січня 2014 року, не сплачують комунальні послуги за користування житловим приміщенням, вони вважаються таким, що втратили право користування житловим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 10-11, 57-60, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_4.
Заочне рішення може бути переглянуто Рубіжанським міським судом Луганської області шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення до цього суду протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання позивачем апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення, якщо таку заяву не було подано.
У разі подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У разі подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили після закінчення строку на подання ним апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання ним апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Є.О. Романовський