Номер провадження 2/754/1315/17
РІШЕННЯ

Іменем України

02 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Базік А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось ПАТ «ВБР» з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 листопада 2013 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № IKCASHSVG.137707.005.

Відповідно умов зазначеного договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 99545 грн. строком до 06 листопада 2016 року на умовах сплати 12 % річних та комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 1 %від суми кредиту.

З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору між Банком та ОСОБА_3 07.11.2013 року укладено Договір поруки, відповідно якого остання поручилась нести солідарну з позичальником відповідальність за невиконання чи неналежне виконання ним умов кредитного договору.

Того ж 07.11.2013 року з метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору між Банком та ОСОБА_4 укладено аналогічний Договір поруки.

Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши кредит в розмірі, обумовленому угодою.

Позичальник ОСОБА_2 прийняті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість, розмір якої станом на 16.09.2016 року становить 51357 грн. 99 коп. з яких заборгованість по тілу кредиту - 4 315 грн. 54 коп., прострочена заборгованість за процентами - 2 337 грн. 59 коп., прострочена заборгованість по комісії - 17 918 грн. 10 коп., заборгованість за штрафами та пенею - 26 786 грн. 76 коп.

Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства позивач просить суд позов задовольнити, стягнувши солідарно з відповідачів заборгованість у вищезазначеному розмірі та судові витрати.

Представник позивача в судові засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 50, 81, 106 - 107, 109).

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання також не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила (а.с. 58,102).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник, відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали.

В обґрунтування заперечень проти позовних вимог відповідачі зазначили, що пеня позивачем нарахована за період, що перевищує строк позовної давності, нарахований позивачем розмір пені перевищує суму основного боргу в шість разів, умови договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, позивачем не зазначено які саме послуги входять у вартість комісії, передбаченої Кредитним договором.

Посилаючись на викладене відповідачі та представник відповідача ОСОБА_2 просять суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_2 та його представника, відповідача ОСОБА_4, дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне.

07 листопада 2013 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № № IKCASHSVG.137707.005 (а.с. 13 - 15).

Відповідно умов зазначеного Договору Банк надав позичальнику кредит в розмірі 99 545 грн. строком до 06 листопада 2016 року на умовах сплати 12 % річних.

Пунктом 1.5. Кредитного договору встановлено, що Позичальник сплачує Банку комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 2 895 грн. у день укладання договору.

Крім того, відповідно п. 1.6 Договору Позичальник сплачує Банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1 % від суми кредиту по договору щомісяця в період сплати.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши кредит в розмірі, обумовленому угодою, що підтверджується розпорядженням про видачу кредиту, випискою по особовому рахунку ОСОБА_2 та не оспорюється відповідачами (а.с. 20, 21).

З розрахунку заборгованості Позичальника перед Банком вбачається, що останній прийняті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування коштами належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість, розмір якої станом на 16.09.2016 року становить 51357 грн. 99 коп. з яких заборгованість по тілу кредиту - 4 315 грн. 54 коп., прострочена заборгованість за процентами - 2 337 грн. 59 коп., прострочена заборгованість по комісії - 17 918 грн. 10 коп., заборгованість за штрафами та пенею - 26 786 грн. 76 коп. (а.с. 4 - 12).

Суд визнає вимоги позивача в частині стягнення простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4 315 грн. 54 коп., оскільки зазначена сума є доведеною та обґрунтованою належним доказом у справі.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на ту обставину, що сума зазначеної заборгованості виникла з вини позивача, який Наказом від 28.11.2014 року за № 4 (а.с. 77), заборонив видаткові операції та не зарахував кошти, що знаходять на рахунку позичальника в погашення заборгованості.

Зазначений висновок суду ґрунтується на нормі ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд також вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на відсутність боргу по тілу кредиту, оскільки відповідачем ОСОБА_2 13.03.2015 року сплачено суму в розмірі 14 931 грн. 73 коп. за наявності боргу в розмірі 4 315 грн. 54 коп. оскільки зазначена сплачена сума зарахована Банком в рахунок погашення основного боргу що існував на зазначену дату, відсотків за користування коштами, комісії та пені.

Зазначена обставина підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

Щодо стягнення простроченої заборгованості за процентами в розмірі 2 337 грн. 59 коп. наявність зазначеної заборгованості підтверджується розрахунком наданим позивачем та не спростована відповідачами жодними доказами.

Щодо стягнення суми простроченої заборгованість по комісії в розмірі 17 918 грн. 10 коп. зазначена вимога також підлягає задоволенню, оскільки стягнення такої комісіє передбачено умовами Кредитного договору - а саме його п. 1. 6 Договору.

При цьому представник відповідача, заявляючи про невідповідність такої норми Договору Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги про визнання її недійсною не заявляє.

Щодо вимог позивача в частині стягнення заборгованість за штрафами та пенею - 26 786 грн. 76 коп. суд визнає зазначену вимогу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Представник відповідача в частині зазначених вимог посилається на те, що вона заявлена позивачем з порушенням строків позовної давності, встановлених чинним ЦК України.

З розрахунку заборгованості, наданого позивам, вбачається, що пеня та штрафи нараховані за період часу з 12.12.2013 року та станом на 16.09.2016 року становить 26 786 грн. 76 коп.

Разом з тим, частина 2 статті 258 ЦК України встановлює щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) позовну давність в один рік.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що стягненню на користь Банку підлягає пеня/штраф за період часу з 16.09.2015 року по 16.09.2016 року, що становить 24 055 грн. 78 коп.

Разом з тим, ч. 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь

одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

При цьому розмір такої пені відповідно ст. 3 зазначеного Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що розмір нарахованої позивачем пені значно перевищує суму основного боргу Позичальника перед Банком суд вважає розумним та справедливим відповідно зазначених вище норм законодавства зменшити її розмір до 3 000 грн.

Такий розмір пені не порушуватиме права та охоронювані законом інтереси позивача.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 27 571 грн. 23 коп., з яких - заборгованість по тілу кредиту - 4 315 грн. 54 коп.; 2 337 грн. 59 коп. - заборгованість по процентам; 17 918 грн. 10 коп. - заборгованість по комісії;

3 000 грн. - пеня за порушення умов кредитного договору.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 суд встановив наступне.

07.11.2013 року з метою забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 умов кредитного договору між Банком, Позичальником та ОСОБА_3 укладено Договір поруки за № PX029031.190732.001, відповідно якого остання прийняла на себе зобов'язання нести солідарну з Позичальником відповідальність за неналежне виконання ним умов Кредитного договору (а.с. 18).

Того ж 07.11.2013 року між Банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено Договір поруки за № PX029031.127659.005, відповідно якого остання прийняла на себе зобов'язання нести солідарну з Позичальником відповідальність за неналежне виконання ним умов Кредитного договору (а.с. 19).

Відповідно статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 1 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення боргу у вищезазначеному розмірі солідарно з всіх відповідачів у справі.

Задовольняючи позов частково, суд відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати, а саме - суму сплаченого при зверненні до суду судового збору.

На підставі керуючись ст.ст. ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» заборгованість за кредитним договором № IKCASHSVG.137707.005 від 07 листопада 2013 року в розмірі 27 571 грн. 23 коп. та судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя