Справа № 712/6372/17
Провадження № 2/712/1758/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пересунька Я.В.,

при секретарі - Сагун Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до суду з указаним позовом, із урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 18 липня 2017 року просило стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість за кредитним договором № 895/03-021-154 від 11 грудня 2006 року, до якої входить заборгованість за процентами - 35 508,73 доларів США, а також пеню - 427 292 грн 29 коп., що еквівалентно 16 423,35 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 грудня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 895/03-021-154, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 58 000 доларів США до 5 грудня 2009 року із сплатою процентів у розмірі 15 % річних за користування грошовими коштами.

У забезпечення виконання вказаного кредитного договору 11 грудня 2006 року між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого останній поручився перед банком за належне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18 березня 2008 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 стягнуто солідарно заборгованість у розмірі 379 680 грн 91 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 48 280 доларів США, борг за процентами - 3 704,84 доларів США, а також штрафних санкцій - 23 200 доларів США.

Станом на травень 2017 року рішення третейського суду не виконано, заборгованість не погашена, що на думку банку, є підставою для задоволення позову.

У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» Назаренко М.П. позовні вимоги, з урахуванням уточнень, повністю підтримала з викладених в позові підстав та просила їх задоволити.

Додатково пояснила, що після рішення третейського суду та передачі його на виконання зобов'язання не припинилось та продовжує діяти і на даний час. Таким чином, з відповідачів солідарно необхідно стягнути проценти за користування коштами, а також пеню в межах строку позовної давності за вимогами про стягнення пені, що відповідає правовим висновкам ВСУ, викладеним у справах № 6- 206цс15, 6-249цс15, 6-157цс16.

Відповідач ОСОБА_1, яка одночасно є представником за дорученням іншого відповідача - ОСОБА_2, проти задоволення позову категорично заперечила.

Додатково пояснила, що вона дійсно ще в 2006 році брала кредит у ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 58 000 доларів США. Але на сьогодні з неї третейським судом вже стягнуто 78 000 доларів США, це рішення третейського суду перебуває на виконанні у ВДВС і вона жодним чином не ухиляється від його виконання. Цей кредитний договір також було забезпечено заставою рухомого майна - тягача «Рено», напівпричепа «Касбохер», вантажних автомобілів «Деф» та «Мен», сукупна вартість яких становить 113 000 доларів США, які було вилучено працівниками банку та скоріш за все реалізовано. Крім того, кредитний договір давно закінчив свою дію, а банк пропустив строк позовної давності за вимогами про стягнення процентів та пені, що є підставою для відмови в позові.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом установлено, що 11 грудня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 895/03-021-154, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 58 000 доларів США до 5 грудня 2009 року із сплатою процентів у розмірі 15 % річних за користування грошовими коштами (а.с. 5-7).

За змістом п.1.1 кредитного договору погашення суми основної заборгованості здійснюється по 20 число кожного місяця згідно графіку - по 1620 доларів США щомісяця, а в останній місяць - 1300 доларів США.

Пунктами 2.5 та 2.6 кредитного договору визначено, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді, за який нараховуються проценти. При розрахунку процентів річних приймається рік, що умовно дорівнює 360 дням, а також враховується день надання та день погашення кредиту.

Відповідно до п. 2.10 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником кредиту, з дня виникнення прострочення, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 26 % річних.

Згідно із п. 4.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.5 цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. п. 1.1, 2.8.3, 3.2.2, 4.4, 5.4 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Таким чином, сторонами кредитного договору визначено строк його дії, порядок погашення кредиту та процентів щомісячними платежами, а також санкцію у вигляді, зокрема, пені за несвоєчасне погашення тіла кредиту та процентів.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У забезпечення виконання вказаного кредитного договору 11 грудня 2006 року між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого останній поручився перед банком за належне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором (а.с. 14-15).

11 грудня 2007 року АКБСР «Укрсоцбанк» звернувся до третейського суду при Асоціації українських банків із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості (а.с. 53-54).

Рішенням третейського суду при Асоціації українських банків від 18 березня 2008 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 895/03-021-154 у розмірі 379 680 грн 91 коп., з яких прострочене тіло кредиту - 48 280 доларів США, прострочені проценти - 3 704,34 доларів США, штрафи - 23 200 доларів США (а.с. 55-56).

Судом встановлено, що останнє погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено боржником 4 липня 2007 року (а.с. 24).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Згідно із ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

17 липня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про застосування строку позовної давності до вимог банку (а.с. 50).

Як убачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 5 липня 2017 року, банк просить стягнути з неї та її поручителя заборгованість за процентами на строкову заборгованість за період із 11 грудня 2006 року до 29 листопада 2007 року у розмірі 7 360,24 доларів США, а також заборгованість за процентами на прострочену заборгованість за період із 21 лютого 2007 року по 28 березня 2012 року - 31 583,17 доларів США (а.с. 62).

Оскільки погашення процентів за умовами кредитного договору визначено щомісячними платежами, останнє нарахування за процентами на строкову та прострочену заборгованість за кредитом відбулось у 2007 та 2012 роках відповідно, останнє погашення заборгованості за кредитом та процентами - 4 липня 2007 року, а з цим позовом банк звернувся 23 травня 2017 року, то суд робить висновок про те, що банк пропустив строк позовної давності за вимогами про стягнення цих коштів, а відтак у їх стягненні необхідно відмовити.

З огляду на положення ст. 266 ЦК України необхідно відмовити також і в стягненні пені, нарахованої банком за період із 5 липня 2016 року по 26 травня 2017 року в розмірі 427 292,29 грн, оскільки цю пеню нараховано через несвоєчасне погашення процентів, у стягненні яких судом відмовлено (а.с. 62).

Суд враховує правові висновки, викладені Верховним Судом України у справах № 6-1206цс15, 6-249цс15, 6-157цс16, на які також посилалась представник позивача у судовому засіданні, але вони не можуть бути підставою для задоволення позову з огляду на те, що відповідно до наданого банком розрахунку, з 2012 року проценти банком не нараховувались, тому звернувшись до суду з позовом у 2017 році, банк пропустив строк позовної давності для їх стягнення.

Таким чином, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60,88, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 16, 256, 257, 258, 261, 267, 509, 526, 553, 554, 1050, 1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - в і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкаси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після розгляду справи в апеляійному порядку апеляційним судом Черкаської області, якщо його не буде скасовано.

Суддя: Я.В. Пересунько