Справа № 185/8048/17
Провадження № 2/185/4072/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 листопада 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька
Позивач звернулася о суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. Позивач просить суд надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації малолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері.
Обгрунтовуючі позов, позивач посилається на те, що виїзд дитини необхідно здійснити з метою відвідування близьких родичів. Отримати дозвіл від батька дитини вона не має можливості у зв'язку з тим, що він фактично ухиляється від надання такого дозволу.
Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі в судовому засіданні.
Відповідач перебуває на території м. Донецька і тому не має можливості з'явитися в судове засідання. Відомості про час та місце розгляду справи було розміщено на сайті Павлоградського міськрайонного суду.
Судом ухвалено розглянути справу в заочному судовому засіданні.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.6-7). Вона є матерію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9)
Батьком дитини являється ОСОБА_2 (а.с.9). Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2.
Згідно рішення Дружківського міського суду Донецької області від 08.12.2016 року, шлюб між сторонами по справі було розірвано (а.с.10).
З позовної заяви вбачається, що виїзд дитини до Російської Федерації необхідно здійснити з метою відвідування близьких родичів, а саме матері та рідної сестри позивача, яки раніше не бачили онуку.
Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Питання виховання дитини за вимогами ст. 157 СК України вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
За умовами ч.2 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» правила перетинання державного кордону України громадянами України (57-95-п ) встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.
Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16 - річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
З наведеного вбачається, що виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон не обмежується законом, а законом лише встановлюється певний порядок оформлення такого виїзду.
Частина 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
При зверненні до суду з позовом, ОСОБА_1 не зазначила у позовній заяві назву міста і адресу прямування з дитиною та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.
Зазначені обставини не дають суду можливості надати позивачу відповідний дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Витрати понесені позивачем при зверненні до суду слід покласти на позивача ОСОБА_1
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 224 ЦПК України, суд -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька - відмовити.
Витрати понесені позивачем при зверненні до суду покласти на позивача ОСОБА_1.
Копія заочного рішення не пізніше п'яти днів з дня його проголошення направляється відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які не були присутні при його оголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. О. Головін