Справа №2-6343/11
Провадження №2п/200/222/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцової Т.В. ознайомившись з заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

29.12.2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська постановлене заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

13.11.2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду, в якій посилаються на те, що вони є правонаступниками відповідача. Так, відповідач по справі ОСОБА_4 є їх матірю та померла 19.11.2015 року. 19.03.2016 року вони подали заяви про прийняття спадщини. До заяви про перегляд заочного рішення суду заявники надали копії власних свідоцтв про народження, копії заяв про прийняття спадщини та копію свідоцтва про смерть відповідача.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Таким чином, будь-яка особа, яка вважає себе спадкоємцем, може звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та нотаріус зобовязаний її прийняти, перевіривши особу заявника та витребувавши від спадкоємця свідоцтво про смерть спадкодавця або відомості про обставини смерті спадкодавця. Усі інші дії, щодо встановлення кола спадкоємців, витребування документів, встановлення обсягу спадкової маси, наявності спадкоємців, що мають обовязкову частку на спадщину, наявності заповіту на частину майна або наявності осіб, які усунуті від спадкування, встановлюються нотаріусом після заведення спадкової справи.

Приймаючи від спадкоємців заяву про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття, нотаріус зобовязаний розяснити спадкоємцям їх право на відкликання такої заяви протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України. У разі заведення спадкової справи та встановлення складу спадкового майна нотаріус надає спадкоємцю письмову довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Отже, факт подання заяви про прийняття спадщини не свідчить про процесуальне правонаступництво заявників, оскільки останні не були позбавлені можливості подати заяви про відмову від спадщини, так само, могли бути усунуті від права на спадкування, що перевіряється нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже за відсутності копій свідоцтва про право на спадщину процесуальне правонаступництво заявників після смерті відповідача є не доведеним, відтак, оскільки заочне рішення суду може бути оскаржено до суду першої інстанції виключно відповідачем, заява підлягає поверненню заявникам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.37, 228, 231, 232 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Повернути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

Розяснити право на повторне звернення з даною заявою після усунення недоліків, що передували поверненню заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Т.В. Шевцова