Справа № 367/285/17 Головуючий у І інстанції Саранюк Л.П.
Провадження № 22-ц/780/2999/17 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 52 17.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді:Березовенко Р.В.,
суддів:Волохова Л.А., Фінагєєва В.О.
за участю секретаряСпеней І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Київської міської туберкульозної лікарні № 2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Київської туберкульозної лікарні № 2 про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_5 на роботі оператора на відстійниках в Київській міській туберкульозній лікарні № 2. Стягнуто з Київської міської туберкульозної лікарні № 2 на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.12.2016 року до дня поновлення на роботі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в резолютивній частині рішення залишив поза увагою визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з Київської міської туберкульозної лікарні № 2 на користь ОСОБА_5, вказавши лише період «з 16.12.2016 року до дня поновлення на роботі». Мотивувальна частина рішення також не містить розрахунку заборгованості відповідача перед ОСОБА_5 за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

За таких обставин апеляційний суд позбавлений можливості належним чином перевірити рішення в апеляційному порядку, тому справа повертається до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо позовних вимог ОСОБА_5 про оплату за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 220, 297, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Цивільну справу за апеляційною скаргою Київської міської туберкульозної лікарні № 2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Київської туберкульозної лікарні № 2 про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу повернути до Ірпінського міського суду Київської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Встановити строк, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання судом справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: Л.А. Волохов

В.О. Фінагєєв