Номер провадження: 22-ц/785/3833/17
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіна Тетяна Олександрівна, про визнання договору дарування недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.03.2017 року,

встановила :

07.07.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що договір дарування від 16.02.2015 року належної їй на праві власності частини домоволодіння, яке є єдиним житлом позивача, між нею та відповідачкою укладено внаслідок помилки з її боку та під впливом тяжкої для ОСОБА_2 обставини і на вкрай невигідних умовах, оскільки за короткий проміжок часу померли її цивільний чоловік та дочка, позивачка втратила засоби до існування та вона вважала, що укладаючи договір з ОСОБА_3, остання буде зобов'язана доглядати позивачку та піклуватися про неї.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.03.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір дарування, укладений 16.02.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. та зареєстрований в реєстрі за №289. Вирішено застосувати наслідки недійсності правочину, повернувши у право власності ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на 3/4 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м.; житлового будинку літ. «Б» загальною площею 28,2 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м.; літ. «Д» - літньої кухні; літ. «Е» - вбиральні; №1-4 огорожі, розташованих на земельній ділянці площею 458 кв.м., право власності та/або право користування на яку не оформлене. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій в якій з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом норм процесуального та не правильне застосування матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені заявлених ОСОБА_2 позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що спірні 3/4 частин домоволодіння АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

16.02.2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. посвідчено договір дарування, згідно якому ОСОБА_2 вказану частину домоволодіння передала безоплатно у власність ОСОБА_3, а остання прийняла цю частину домоволодіння як дарунок.

Судом також встановлено, та сторонами не заперечується, що 13.07.2013 року помер цивільний чоловік позивача ОСОБА_5 Потім від невиліковної хвороби ІНФОРМАЦІЯ_1 померла єдина дочка позивача ОСОБА_6 У зв'язку з доглядом за хворою дочкою позивач покинула роботу, а після смерті доньки ОСОБА_2 поставлено діагноз астено-невротичний синдром.

За таких обставинах, суд першої інстанції не прийняв до уваги факт того, що ОСОБА_2 нотаріус роз'яснив умови та наслідки договору дарування, оскільки таке роз'яснення достовірно не свідчить про, те що вона зрозуміла це роз'яснення.

ОСОБА_3 є сусідкою позивача та її хрещеною, та відповідач через рік після укладення вказаного договору дарування встановила за свій рахунок пам'ятник на могилу дочки позивача, про що представник відповідача не заперечував, та про що свідчить замовлення (а.с. 84). Крім того сторони не заперечували про те, що позивач досі залишається жити в спірному будинку.

При таких обставинах, суд першої інстанції вважав встановленим, що ОСОБА_2 не мала наміру передати вказану частину домоволодіння у власність відповідачу на безоплатних умовах та здійснила вказаний правочин під впливом тяжких для неї обставин і на вкрай невигідних умовах.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 укладаючи договір дарування, помилялася щодо наслідків такого договору, вважала, що ОСОБА_3 буде зобов'язана доглядати за нею. Між тим таких наслідків договір дарування не передбачає.

Згідно ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Оскільки ОСОБА_2, укладаючи договір дарування, помилялася відносно наслідків дарування, вважала, що ОСОБА_3 буде зобов'язана доглядати за нею, що не передбачено договором дарування, крім того уклала вказаний договір під впливом тяжких обставин і на вкрай невигідних для себе умовах, суд вважав, що вимоги про визнання цього договору дарування недійсним підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 216 ЦК України районний суд привів сторони у первинний стан за цим договором, та повернув вказану частину домоволодіння у власність позивачу.

Колегія суду погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги зводяться до дублювання заперечень на позов, яким суд надав належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги про не застосування строків позовної давності є необґрунтованими, з огляду на те, що оспорюваний договір було укладено 16.02.2015 року, а позов подано 07.07.2016 року, тобто в межах строку позовної давності передбачених ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.03.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева