Справа № 363/4409/16-ц Головуючий у І інстанції Баличева М. Б.
Провадження № 22-ц/780/3227/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 14.09.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Журби С.О.,

При секретарі Топольському В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з позовною заявою до Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, яку в подальшому уточнила, мотивуючи її тим, що 17.11.2003 року між ОСОБА_3 ОСОБА_4 було укладено договір дарування, відповідно до якого, ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв у дар будинок № 11 з надвірними будівлями по вул. Пролетарська в с. Червоне, Вишгородського району, Київської області.

Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 6542.

Житловий будинок № 11 знаходиться на земельній ділянці за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Червоне, вул. Пролетарська, загальною площею 0,2500 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: :05:115:0006.

01.11.2006 року ОСОБА_4 помер.

Після його смерті, житловий будинок № 11 по вул. Пролетарська в с. Червоне, Вишгородського району, Київської області було успадковано його дружиною ОСОБА_2

У червні 2007 року, ОСОБА_2 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з позовом про визнання права власності на самочинні забудови, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка разом з вказаним житловим будинком, який, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03.10.2007 року задоволено, та за ОСОБА_2 визнано право власності на самовільну забудову прибудову «а1» до житлового будинку із збільшенням загальної площі на 207,1 кв. м., збільшенням житлової площі на 113, 5 кв. м., споруди: сарай «Т», вольєр «С», які знаходяться за вищевказаною адресою.

У травні 2014 року, вона вирішила продати вказаний житловий будинок, однак зясувалось, що власником земельної ділянки, кадастровий номер :05:115:0006, на якій розташований житловий будинок є ОСОБА_3, у той час, коли остання виявила незгоду продажу будинку, та зазначила, що нею було оформлено на себе право власності і тепер вона претендує не лише на землю, а й на вказаний житловий будинок. Також, зясувалось, що у ОСОБА_3, наявний державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 690589, виданий 14.06.2007 року Вишгородським районним відділом земельних ресурсів, а акт Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 09.09.2014 року № 02-10/196, видано на підставі ряду рішень Синяківської сільської ради. Вказані рішення позивач також оскаржувала в адміністративному порядку, але їй було відмовлено у задоволені її вимог.

Рішенням Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області № 13-1-VII від 30.10.2015 року вул. Пролетарська в с. Червоне, Вишгородського району Київської області перейменовано на вул. Покровська.

22.03.2016 року позивач звернулась до Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області з проханням виділити їй у власність земельну ділянку, на якій розміщені житловий будинок № 11та надвірні споруди по вул. Покровська в с. Червоне, Вишгородського району, Київської області, пропорційно до частини, яку вони займають без зміни цільового призначення земельної ділянки. Також, позивач просила припинити право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 відповідно до виділеної їй частки.

На своє прохання, вона отримала відповідь за вих. № 02-31/123 від 05.04.2016 року про неможливість прийняття відповідного рішення, так як земельна ділянка перебуває у приватній власності, а також те, що припинення права власності на земельну ділянку ОСОБА_3 не відноситься до їх компетенції, і можливе тільки в судовому порядку.

ОСОБА_2 вважає, що за таких обставин порушуються її права, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом, який просила задовольнити.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20.04. 2017 року ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила, скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20.04.2017 року, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначила, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20.04.2017 року є незаконним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20.04.2017 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За правилами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що 17.11.2003 року ОСОБА_3 подарувала житловий будинок № 11 з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Пролетарська (Покровська) в с. Червоне, Вишгородського району, Київської області ОСОБА_4, а він прийняв у дар вказаний житловий будинок, що підтверджується договором дарування від 17.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 6542.

01.11.2006 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві від 01.11.2006 року, серія І-БК № 044392, актовий запис № 19986.

Після його смерті, вказаний житловий будинок успадкувала його дружна ОСОБА_2, відповідно до свідоцтвом про право на спадщину від 17.05.2007 року.

Разом з тим, на підставі рішення виконкому Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 11.12.2002 року № 75, затвердженого рішенням сесії від 30.03.2004 року було виготовлено технічну документацію із землеустрою по складанню державного акту на право власності на спірну земельну ділянку площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування даного житлового будинку.

28.08.2002 року земельну ділянку виділено в натурі на місцевості, встановлено й передано на зберігання межові знаки, що підтверджується даними актів від 28.08.2002 року.

30.08.2005 року рішенням Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області № 144-15-ХХІV затверджено матеріали технічної документації по складанню державних актів ОСОБА_3 на право власності на земельні ділянки, які розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Червоне, вул. Пролетарська, 11, загальною площею 0,3682 га., із них - 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку і 0,1182 га., для ведення особистого селянського господарства.

На підставі вказаного рішення, 14.06.2007 року ОСОБА_3 отримала державний акт серії ЯД №690589 на право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в Київській області, Вишгородського району, с. Червоне, вул. Пролетарська, 11, кадастровий номер :05:115:0006.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України, норма якої діяла на час дарування будинку 17.11.2003 року, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Тобто, за змістом чинної на час виникнення спірних правовідносин ст. 120 ЗК України, для переходу до набувача від відчужувача права власності на земельну ділянку необхідно укласти відповідну цивільно-правову угоду.

Проте, спірна земельна ділянка під будинком, предметом відповідної цивільно-правової угоди між відчужувачем ОСОБА_3 та набувачем на той час ОСОБА_4 не стала.

Перехід права власності на земельну ділянку в разі придбання житлового будинку на частину, яка занята під будинком та на частину необхідну для його обслуговування, без укладання цивільно-правової угоди про це, став можливим лише з часу внесення змін до ст. 120 ЗК України Законом України від 27 квітня 2007 року №997-V.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що заявлене позивачем право на спірну земельну ділянку згідно вказаних вимог Закону в неї не виникло.

При цьому, право власності на земельну ділянку в правовідносинах, що досліджуються, згідно ст. 125 ЗК України у ОСОБА_3 виникло з моменту одержання нею документа, що посвідчує право власності (державний акт), його державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_3 приватизувала спірну земельну ділянку згідно вимог ст. ст. 116-122 ЗК України, будучи фактичним її користувачем.

В ході виготовлення передбачених Законом документів - 28 серпня 2002 року встановлено межі земельної ділянки на місцевості, також їй передано на зберігання межові знаки. Тому, є правильним висновок Вишгородського районного суду Київської області про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_3 отримано з додержанням чинних на той час вимог ст. ст. 116-126 ЗК України.

Рішенням виконавчого комітету Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 11.12.2002 року № 75, затвердженого рішенням сесії від 30 березня 2004 року спірну земельну ділянку передано їй у приватну власність.

Вищевказані обставини встановлені при розгляді цивільної справи № 363/2239/14-ц рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04.12.2014 року, яким, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку було відмовлено.

Також, постановою Вишгородського районного суду Київської області від 02.07.2015 року при розгляді адміністративної справи № 363/1071/15-а, якою, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету від 11.12.2002 року № 75 від 28.02.2003 року № 15, рішень, Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30.03.2004 року № 85-11-ХХ1У та від 30.08.2005 року № 144-10-ХХ1У було також відмовлено.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тому, колегія суддів підтримує думку Вишгородського районного суду Київської області про те, що підстав для позбавлення ОСОБА_3 права власності на землю і визнання державного акту незаконним під час розгляду даної справи не встановлено.

Право власності на землю виникає лише в спосіб визначений главою 19 ЗК України з обов'язковим виділенням відповідної земельної ділянки в натурі на місцевості або виділенням частини земельної ділянки в окрему з присвоєнням окремого кадастрового номеру, без чого набуття права на землю є нездійсненним.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з думкою Вишгородського районного суду Київської області про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Так як Вишгородський районний суд Київської області розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно відхилити, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20.04.2017 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: