Справа № 466/2414/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/3307/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ТДВ СТ "Домінанта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог, просив стягнути з ОСОБА_2 6 807,33 грн. матеріальної шкоди, 3000,00 грн. моральної шкоди, 1 938,00 витрат на проведення експертизи та 551,21 грн. сплаченого судового збору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 6 807 грн. 33 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 1938 грн. витрат на оплату вартості судової експертизи, 551 грн. 21 коп. судового збору, а всього 10 296 грн. 54 коп.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом не враховано, що страхове відшкодування виплаченого страховиком ОСОБА_5 в межах ліміту відповідальності відповідно до полісу обов"язкового страхування від 18 березня 2015 року; жодних підстав стверджувати що у страховика не виник обов"язок з відшкодування шкоди немає, доказів на підтвердження цього в матеріалах справи немає; у даному випадку страховик немає права регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність (ОСОБА_2). А тому відсутні будь-які підстави для застосування ст. 1194 ЦК України.

Вважає, що позивач, звернувшись до страховика із заявою про страхове відшкодування (обравши саме такий спосіб захисту свого права), а також внаслідок його непогодження з розміром страхового відшкодування, яке було виплачено, він повинен був звернутися з позовними вимогами саме до страховика, з виплатою якого не погоджується, а не до ОСОБА_2 Підстав для звернення про відшкодування шкоди безпосередньо до винуватця ДТП у позивача не виникло.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат івиплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до вимог ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 30 вересня 2015 року по вул. Городоцькій, 1 в м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ 21099, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Daewoo Nexia, н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2015 року відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні вказаної пригоди. Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили.

Згідно копії полісу № АЕ/2991135 від 19 березня 2015 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта».

У відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_4 звернувся із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної його майну до ТДВ СТ «Домінанта», внаслідок чого страховиком проведено виплату страхового відшкодування у розмірі лише 3521,08 грн., однак розрахунку суми страхового відшкодування позивачу не було надано.

Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 254/16 від 16 листопада 2016 року, наданого Інститутом судових експертиз та права, що має відповідну ліцензію на виготовлення вказаного виду експертиз, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Daewoo Nexia, н.з. НОМЕР_2 з урахуванням вартості нових деталей станом на момент вчинення ДТП становить 9878,41 грн.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно роз"яснень п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

У відповідності до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З врахуванням того, що страхова виплата становила 3521,08 грн., то суд першої інстанції враховуючи правову позицію Верховного Суду України у справі №6-2808 цс15 від 20 січня 2016 року, щодо реалізації абсолютного права позивача на відшкодування шкоди безпосередньо особою, яка її завдала, обгрунтовано стягнув різницю між фактичним розміром майнової шкоди, яка встановлена висновком №254/16 від 16.11.2016 року, та страховою виплатою в сумі 6 807,33 гривень.

При вирішенні питання відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, суд першої інстанції врахував характер та обсяг переживань позивача, та з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості підставно стягнув 1000 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.