22-ц/775/627/2017(м)
Категорія 19 Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л.Г.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Лопатіної М.Ю.

секретаря Брежнєва Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 липня 2017 року у справі за позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1, в інтересах держави в особі: Маріупольської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що на підставі рішення Маріупольської міської ради від 18 червня 2013 року №6/28-3312 відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 із земель житлової та громадської забудови була передана в оренду строком на 10 років земельна ділянка площею 0,0719 га, розташована за адресою: вул.Георгієвська, 30-а в Центральному (Жовтневому) районі міста Маріуполя. 07 листопада 2013 року між сторонами був укладений відповідний договір оренди земельної ділянки, за умовами якого Маріупольська міська рада передала, а ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийняли у строкове платне користування земельну ділянку з фіксованою платою у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки за рік. Сума орендної плати за користування земельною ділянкою відповідачами не вносила, у звязку з чим, утворилась заборгованість за період з червня 2013 року по грудень 2014 року, яка станом на 05 лютого 2015 року складає 50 059 грн. 73 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів, у рівних частках з кожного, а також суму пені у розмірі 3197 грн. 88 коп.

В процесі розгляду справи відповідачами було сплачено 15 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 липня 2017 року позовні вимоги задоволено, стягнуто у дольовому порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Маріупольської міської ради заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою в розмірі 38 257 грн. 61 коп. (у тому числі пеню в розмірі 3197 грн. 88 коп.), по 12 752 грн. 54 коп. з кожного. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, позовні вимоги задовольнити частково, визнає заборгованість нараховану до 14 квітня 2014 року без нарахування пені. В обґрунтування вказує, що судом не взято до уваги, що відповідачі є субєктами господарювання та здійснюють на території міста Маріуполя господарську діяльність. Договір оренди земельної ділянки було укладено між Маріупольською міською радою та фізичними особами, проте за умовами договору земельна ділянка передавалась в оренду орендарям з правом самостійного на ній господарювання, з метою та цільовим призначенням для функціонування офісу та магазину. Тому до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на час проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, яка забезпечує підтримку субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання, не зявились, заяв про відкладення розгляду справи не надавали.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу за відсутності осіб, що не зявились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення представника позивача ОСОБА_6, представника Маріупольської міської ради ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.303 ЦПК України при розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо на час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, на підставі рішення Маріупольської міської ради від 18 червня 2013 року №6/28-3312 відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 із земель житлової та громадської забудови була передана в оренду строком на 10 років земельна ділянка площею 0,0719 га, розташована за адресою: вул.Георгієвська, 30-а в Центральному (Жовтневому) районі міста Маріуполя, про що 07 листопада 2013 року між сторонами був укладений відповідний договір оренди земельної ділянки.

За умовами даного договору оренди (п.п.5.1, 9.1.1), земельна ділянка Маріупольською міською радою передана в оренду орендарям з правом самостійного на ній господарювання з метою та за цільовим призначенням для обслуговування будівель торгівлі, будівель ринкової інфраструктури (функціонування офісу та магазину), т.1 а.с. 7-12, т.2 а.с. 35-37.

На виконання умов договору оренди між сторонами було підписано акт приймання передачі земельної ділянки площею 0,0719 га (кадастровий № :01:005:0188), яка розташована за адресою: вул.Георгієвська, 30-а в Центральному (Жовтневому) районі міста Маріуполя (т.1 а.с. 16).

Договір оренди зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 13 листопада 2013 року за №3377812 з цільовим признанням земельної ділянки (кадастровий № :01:005:0188) для комерційного використання (для функціонування офісу та магазину), т.1 а.с.17-20.

Відповідно до п.п. 4.3, 4.4 договору орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік). Орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно розрахунку Департаменту фінансів Маріупольської міської ради станом на 05 лютого 2015 року утворилась заборгованість з орендної плати відповідачів за договором оренди земельної ділянки за період з червня 2013 року по грудень 2014 року в розмірі 50 059 грн. 73 коп., у звязку з чим нарахована пеня у розмірі 3197 грн. 88 коп. (т.1 а.с. 21-23).

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що невиконання відповідачами зобовязань по договору оренди завдає шкоди інтересам громади, тому з урахуванням часткового погашення боргу, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у розмірі 35 059 грн. 73 коп. та сума пені у розмірі 3197 грн. 88 коп., а всього 38 257 грн. 61 коп. Відмовляючи у застосуванні положень ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» суд виходив з того, що відповідачі не є субєктами господарювання у розумінні ст.55 ГК України, так як договір оренди земельної ділянки уклали як фізичні особи, а доказів про здійснення ними господарської діяльності та наявності реєстрації відповідно до закону як підприємців, суду представлено не було.

Судова колегія не погоджується із такими висновками суду виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 ч.1 ст.205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При визначенні юрисдикційності спору слід ураховувати, що критеріями розмежування між цивільною та іншими юрисдикціями є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

За правилами ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, зокрема, у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Відповідно до ст. 21 ГПК України позивачами в судовому процесі є підприємства та організації, зазначені у ст.1 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідачі зареєстровані як фізичні особи підприємці, зокрема, реєстрація в Єдиному державному реєстрі відповідача ОСОБА_3 проведена 18 квітня 2005 року, ОСОБА_2 19 травня 2008 року, ОСОБА_4 22 серпня 2007 року. На час розгляду справи судом реєстрація відповідачів як ФОП припинена не була, що підтверджується відповідними витягами (т.1 а.с.242-250, т.2 а.с.10-12).

Отже, згідно вимог п.2 ч.2 ст.55 ГК України відповідачі у справі є субєктами господарювання, оскільки зареєстровані відповідно до закону як підприємці та здійснюють господарську діяльність, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, за умовами договору оренди земельної ділянки податковий період, порядок обчислення та сплати орендної плати орендарем визначені як для субєкта господарювання і сторони цих умов договору не оспорювали.

Таким чином, враховуючи, що фактично у даній справі виник спір між міською радою та субєктами підприємницької діяльності (ФОП) щодо сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки, яка була надана для обслуговування обєкта нерухомості, що використовується відповідачами для комерційної діяльності, з правом самостійного на ній господарювання, то така справа підвідомча господарському суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі.

Оскільки суд першої інстанції розглянув цивільну справу, яка підвідомча господарському суду, тобто з порушенням встановленого законом порядку, колегія суддів в межах своїх повноважень з урахуванням вимог ч.3 ст.303 ЦПК України вважає за необхідне скасувати рішення суду і на підставі ч.1 ст.310 ЦПК, п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України закрити провадження по справі.

Розяснити позивачу, що він має право на звернення з відповідним позовом до господарського суду.

Керуючись ст.ст.205, 303, 307, 310 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 липня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1, в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

ОСОБА_8