Справа № 648/3805/16-ц
Провадження № 2/648/41/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Когут Є.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитом,-

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 5 вересня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит»» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»») та ОСОБА_5 укладено договір № 04-73-ris-2008, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 90 000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17 %річних, а з 28 листопада 2011 року 16 % річних. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір поруки. Відповідачами умови кредитного договору не виконуються, станом на 5 квітня 2016 року виникла заборгованість в сумі 2 482 695 грн. 16 коп., яка складається із: строкової заборгованості по основному боргу кредиту 39481,38 дол. США, що еквівалентно 1026302,68 грн., простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 8500 дол. США, що еквівалентно 220954,10 грн., строкової заборгованості по відсоткам 767,17 дол. США, що еквівалентно 19956,31 грн., простроченої заборгованості по відсоткам - 9230,42 дол. США, що еквівалентно 239941,08 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків - 975540, 99 грн.. Посилаючись на ст.ст.526, 1048-1050 ЦК України, просив солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 37240 грн..

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. На запитання суду пояснила, що після початку процедури ліквідації банку, в Національному банку України був відкритий накопичувальний рахунок на який відповідачі мали перераховувати кошти за кредитним зобовязанням. Інформація про відкриття вказаного рахунку була розміщена на офіційному сайті банку. Письмові повідомлення, щодо зміни рахунків та порядку виконання зобовязання, відповідачам не направлялися. Коли саме було відкрито накопичувальний рахунок у Національному банку України, а також щодо закриття рахунків відповідача та відділення банку в м.Херсон пояснити нічого не може. Крім того, зазначила, що не має відомостей, чи направлялась відповідачам вимога про дострокове повернення кредиту.

Представник відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_3, позов не визнала, вважала доводи позивача безпідставними, оскільки після початку ліквідації банку, відділення позивача в місті Херсоні було закрито, рахунок, на який вона мала вносити кошти для погашення кредиту, був заблокований. Позивач не повідомив письмово відповідача про зміну умов договору, вимога про дострокове повернення кредиту їм не направлялась. Також вважає, що розрахунок заборгованості є неправильним. Просила відмовити в позові.

Представник відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_2, позов не визнав з аналогічних підстав, просив також відмовити в позові.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобовязана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч.1 ст.546, ч. 1 ст.553 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Судом встановлено і вказане сторонами не заперечується, що 05 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 04-73-kis-2008 (далі - договір), відповідно до якого, остання отримала кредит у розмірі 90000 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі 17% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту - 04 вересня 2023 року. (п.п.2.1, 3.2, 4.1 договору)

Відповідно до п.п. 3.2, 2.2, 4.3 договору, позичальник зобовязувалась щомісячно з 1 по 10 число погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за минулий місяць, відповідно до графіку, який є невідємною частиною договору, на рахунки №9604 та 9607 відповідно.

Додатковою угодою від 5 вересня 2011 року сторони внесли зміни до п.п.21, 4.1 договору, зокрема, з 28 листопада 2011 року розмір процентної ставки за кредитом зменшено до 16 % річних.

На забезпечення виконання вказаного зобовязання, 05 вересня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договори поруки. Згідно п. 2.1 Договору поручитель несе солідарну відповідальність в тому ж обсязі, що і Позичальник.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

З дослідженого розрахунку заборгованості вбачається і вказане сторонами не заперечується, що з вересня місяця 2015 року відповідачі зобовязання за кредитним договором не виконували.

Постановою Національного банку України за №612 від 17 вересня 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк "Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію до 17 грудня 2015 року. Постановою Національного банку України за № 898 від 17 грудня 2015 року відкликано банківську ліцензію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит».

Згідно до ч.1 ст.3, ч.ч.1, 2 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Представник позивача не заперечувала, що у звязку з розпочатою процедурою ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»», мали місце закриття рахунків банку. Разом з цим, доказів на підтвердження доводів останньої, що у звязку з вказаними діями був відкритий накопичувальний рахунок у Національному банку України та дату відкриття такого рахунку, суду не надано.

Зі змісту ч.1 ст.613 ЦК України вбачається, що кредитор вважається таким, що прострочив , якщо він, зокрема, не вчинив дій, що встановлені договором, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку. Якщо кредитор не вчинив дій, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обовязок, виконання зобовязання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Пунктом 7.4 договору визначено, що всі зміни договору вносяться у письмовій формі, за взаємною згодою сторін.

Враховуючи, що договором, зокрема п.п.2.2, 3.2., 4.3, визначено порядок виконання зобовязання відповідачем, а позивач не повідомив відповідачів, у визначений договором спосіб, про зміну порядку виконання зобовязання, що представником банку і не заперечується, суд погоджується з доводами відповідачів, що з вересня місяця 2015 року вони не мали можливості виконувати зобовязання за кредитом, зокрема сплачувати кошти на вказані в кредитному договорі № 04-73-kis-2008 рахунки і мало місце прострочення кредитора.

Підпунктом «б» пункту 3.4. договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, якщо позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами відповідно до п.3.2, 4.3, 4.4.

Враховуючи встановлене, зокрема, що має місце прострочення кредитора, відповідачі не повідомлені про зміни в договорі, суд вважає, що підстав стверджувати про порушення зобовязання відповідачами не має, у звязку з чим, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 7,10,15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст.256, 257, 261 526, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області, шляхом подання апеляційної скарги через Білозерський районний суд Херсонської області, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В.Бугрименко