Справа № 367/5508/16-ц Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/1167/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 25.05.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Таргоній Д.О.,

При секретарі Топольському В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство екології та природних ресурсів України, Національний природний парк «Голосіївський» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України звернувся в Ірпінський міський суд Київської області із позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що прокуратурою Київської області під час виконання функцій, покладених законодавством на органи прокуратури, встановлені порушення вимог законодавства при відведенні Коцюбинською селищною радою Київської області земельних ділянок громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області від 25.12.2008 року № 2055/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Райдужній, 26 в смт. Коцюбинське» ОСОБА_3 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га. для вказаних цілей.

На підставі зазначеного рішення, ОСОБА_3 видано державний акт серії ЯЖ № 903305 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:040:0078, площею 0,15 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В подальшому, на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 09.10.2009 року, вказану земельну ділянку придбав ОСОБА_2 про що на державному акті серії ЯЖ № 903305 на право власності на земельну ділянку зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_2

Вартість земельної ділянки за вказаним договором купівлі продажу становить 60063, 75 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29.05.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24.11.2014 року за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 25.12.2008 року № 2055/25-5, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 922190, виданий ОСОБА_3, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_2 та скасовано його державну реєстрацію.

Вищевказаним рішенням суду встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться поза межами смт. Коцюбинське, Київської області, так як на момент прийняття рішення Коцюбинською селищною радою Київської області про надання у власність земельної ділянки першому власнику, межі смт. Коцюбинське, Київської області у встановленому законом порядку не були визначені та не встановлені, а тому спірне рішення Коцюбинської селищної ради Київської області не відповідає вимогам земельного законодавства.

За таких обставин, для даної справи є преюдиціальним той факт, що приймаючи рішення про передачу земельної ділянки першому набувачу у власність, Коцюбинська селищна рада Київської області перевищила свої повноваження та розпорядилась землею, яка не знаходилась у віданні цього органу місцевого самоврядування, тобто, першому власнику земельна ділянка передана у власність неуповноваженим органом.

В той же час, за інформацією управління Держземагенства у м. Ірпіні, Київської області від 10.12.2014 року № 01- 04/2215 щодо нанесення на картографічні матеріали Національного природного парку «Голосіївський» спірних земельних ділянок, виділених Коцюбинською селищною радою Київської області та акту перевірки Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 14.04.2016 року № A12/180, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:040:0078

відповідно до картосхеми, території перспективної для створення Святошинського-Біличанської філії НПП «Голосіївський» попереднього функціонального зонування попадає в 18 квартал.

Таким чином, на даний час, спірна земельна ділянка розташована на землях природно-заповідного фонду, а саме, Національного природного парку «Голосіївський».

Враховуючи, що спірна земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_2, витребувати її в порядку ст. 388 ЦК України можливо лише за позовом розпорядника цієї земельної ділянки на даний час, яким є Кабінет Міністрів України, тому, Перший заступник прокурора Київської області, який виступає в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України просив задовольнити позовні вимоги в повному обємі.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2016 року Першому заступнику прокурора Київської області, який виступає в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Перший заступник прокурора Київської області оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2016 року, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначив, що в порушення вимог ст. ст. 57-59, 64, 212, 213 ЦПК України, Ірпінський міський суд Київської області не надав належної оцінки доводам прокурора щодо порушення прав позивача Кабінету Міністрів України, як органу, уповноваженого від імені держави розпоряджатися спірною земельною ділянкою лісогосподарського призначення, яка на даний час одночасно відноситься і до земель природно- заповідного фонду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2016 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Першого заступника прокурора Київської області підлягає задоволенню, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2016 року скасуванню, з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог Першого заступника прокурора Київської області з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області від 25.12.08 № 2055/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Райдужній, 26 в смт. Коцюбинське» ОСОБА_3 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га. для вказаних цілей.

На підставі зазначеного рішення, ОСОБА_3 видано державний акт серії ЯЖ № 903305 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:040:0078, площею 0,15 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд .

В подальшому, на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 09.10.2009 року, вказану земельну ділянку придбав ОСОБА_2 про що на державному акті серії ЯЖ № 903305 на право власності на земельну ділянку зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_2

Вартість земельної ділянки за вказаним договором купівлі продажу становить 60063, 75 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29.05.2013 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 24.11.2014 року за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 25.12.2008 року № 2055/25-5, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 922190, виданий ОСОБА_3, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_2 та скасовано його державну реєстрацію.

Цим рішенням встановлено, що на час передачі Коцюбинською селищною радою Київської області у власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки, межі селища Коцюбинське, Київської області у встановленому законом порядку не установлювалися, проект встановлення меж не розроблявся і не затверджувався, державний акт, який би визначав межі селищна та Генеральний план населеного пункту відсутні, а відтак селищна рада розпорядившись земельною ділянкою перевищила свої повноваження.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відмовляючи у задоволенні позову, Ірпінський міський суд Київської області виходив із того, що прокурором не надано доказів незаконного вибуття спірної земельної ділянки із володіння держави в особі Кабінету Міністрів України. При цьому суд виходив із відсутності доказів того, що спірна земельна ділянка у 2008 році обліковувалася як землі лісогосподарського чи природоохоронного призначення, і що станом на 2008 рік розпорядником спірної земельної ділянки була держава в особі Кабінету Міністрів України.

Також, відмовляючи у позові, суд першої інстанції посилався на те, що даний віндикаційний позов предявлено передчасно, бо без встановлення судом недійсності правочину, як правової підстави придбання громадянином земельної ділянки, відсутні підстави для її витребування у власника.

З такими висновками Ірпінського міського суду Київської області колегія суддів не може погодитись так як Ірпінський міський суд Київської області у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них.

Відмовляючи в позові з огляду на відсутність доказів незаконного вибуття спірної земельної ділянки із володіння держави, Ірпінський міський суд Київської області не дав належної оцінки рішенню Ірпінського міського суду Київської області від 29.05.2013 року, яким визнано недійсними рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 25.12.2008 року щодо передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки та визнано недійсним виданий йому державний акт на право власності на земельну ділянку з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасовано його державну реєстрацію.

Вказаним судовим рішенням встановлено факт перевищення Коцюбинською селищною радою Київської області повноважень щодо розпорядженнями землями, які знаходяться за межами населеного пункту, та порушення прав держави, які підлягають захисту, так як відповідно до п. 12 Розділу X Перехідні положення» ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до розмежування земель державної і комунальної власності, повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці 3 цього пункту) в межах населених пунктів, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Отже, встановлене рішенням суду незаконне виділення ОСОБА_3 спірної земельної ділянки за межами селища, у свою чергу свідчить, про її незаконне вибуття із володіння держави. Наведених обставин, Ірпінський міський суд Київської області при розгляді справи не врахував.

Також, посилаючись на недоведеність тих обставин, що розпорядником спірної земельної ділянки станом на 2008 рік був Кабінет Міністрів України і як наслідок відсутність підстав для витребування земельної ділянки на користь держави в особі саме Кабінету Міністрів України. суд першої інстанції залишив поза увагою підстави позову прокурора, який зазначив, що в даний час дана земельна ділянка розташована на землях природно-заповідного фонду, а саме Національного природного парку «Голосіївський», територія якого була розширена на 6462,62 га., відповідно до Указу Президента України від 01.05.2014 року.

На підтвердження таких доводів, прокурор надав суду Схему розширення Національного природного парку «Голосіївський», виготовлену Управлінням Держгеокадастру у м. Ірпені Київської області та у встановленому порядку погоджену із Державним агентством земельних ресурсів України, Київською міськдержадміністрацією, Київською облдержадміністрацією, Комунальним підприємством «Святошинське лісопаркове господарство», Київським комунальним об»єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київради, Державним агентством земельних ресурсів України із зазначенням місцезнаходження спірної земельної ділянки, а також акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства державної інспекції сільського господарства Київської області, з яких вбачається, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:040:0078 відповідно до каросхеми, території перспективної для створення Святошинсько-Біличанської філіїНПП «Голосіївський» попереднього функціонального зонування попадає в 18 квартал.

Згідно ст. 1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до природно-заповідного фонду України належать природні території та обєкти, в тому числі національно природні парки.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону землі та інші природні ресурси, надані національно-природним парком, є власністю Українського народу, а ч. 4 ст. 7 передбачено, що межі територій та обєктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства, до встановлення меж територій та обєктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та обєктів природного заповідного фонду.

З п.«а» ст. 13 ЗК України вбачається, що до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

В п. «г» ч. 4 ст. 84 ЗК України вказано, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі під обєктами природно-заповідного фонду.

Так як спірна земельна ділянка відповідно до Схеми розширення Національного природного парку «Голосіївський» і картосхеми, розташована на землях природно-заповідного фонду, які відносяться до земель державної власності, то розпорядником її є Кабінет Міністрів України, який, згідно ст. ст. 13, 149 ЗК України наділений повноваженнями щодо розпорядження такою ділянкою, що залишилося поза увагою суду.

Крім того, висновок суду про те, що віндикаційний позов про витребування земельної ділянки предявлено прокурором передчасно, бо без встановлення судом недійсності договору купівлі-продажу, як правової підстави придбання ОСОБА_2 земельної ділянки, відсутні підстави для її витребування, не грунтується на законі.

Аналіз змісту ст. 388 ЦК України дає колегії суддів підстави для висновку, що передбачений даною нормою спосіб захисту прав у вигляді витребування майна, придбаного за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, застосовується у випадку відсутності між сторонами договірних відносин і не потребує визнання недійсним договору.

Згідно з ч. 1, 2, 3 п. «г» ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю,навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою,і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян і юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно ст. 388 цього Кодексу, майно не може бути витребуване у нього.

Згідно ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісність набуття майна в розумінні ст. 388 ЦК України полягає в тому, що майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦК України якщо законом встановлені наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлене законом.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 09.10.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким останній придбав у ОСОБА_3 земельну ділянку, яка розташована по вул. Райдужна, 26 в смт. Коцюбинське, Київської області, площею 0,15 га., кадастровий номер :01:040:0078, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, придбаної за відплатним договором, так як доказів зворотнього прокурором у справі не надано.

Також судом встановлено, що продавець земельної ділянки ОСОБА_3 не мав права її відчужувати, так як набув на неї право власності всупереч закону і правова підстава набуття права власності рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 25.12.2008 року про передачу йому земельної ділянки у власність і виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, визнані за рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29.05.2013 року недійсними з огляду на порушення прав держави.

Крім того встановлено, що спірна земельна ділянка розташована на землях, які віднесені до земель природно-заповідного фонду, а саме - Національного природного парку «Голосіївський» і згідно ч. 4 ст. 84 ЗК України належить до земель державної власності, а Кабінет Міністрів України є її розпорядником в силу вимог ст. ст. 13, 149 ЗК України

За таких обставин, наявні, передбачені ст. 388 ЦК України підстави для витребування ділянки з володіння відповідача на користь держави в особі Кабінету Міністрів України, так як ділянка відчужена особою, яка не мала на це права і поза волею власника держави.

Колегія суддів не знаходить підстав для застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, про що просив у поданій до Ірпінського міського суду Київської області заяві, представник відповідача, так доводи представника ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Колегія суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для витребування спірної земельної ділянки у ОСОБА_2 необхідно встановити недійсність договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2009 року, укладеного між ОСОБА_3 та відповідачем, так як він є помилковим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2016 року необхідно скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог Першого заступника прокурора Київської області, так як зазначені вище порушення, які допустив Ірпінський міський суд Київської області при розгляді справи призвели до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2016 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство екології та природних ресурсів України, Національний природний парк «Голосіївський» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на корить держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0,15 га. з кадастровим номером :01:040:0078, вартістю 60063,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь прокуратури Київської області судовий збір в сумі 2893,08 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: