Категорія 58Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого: Сопруна В.В.

суддів: Денишенко Т.О., Матківської М.В.,

за участю секретаря: Ліннік Я.С.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про усунення перешкод у здійсненні права власності,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась у суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2017 року, відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства (п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2017 року, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Зазначив, що ухвалу суду вважає незаконною через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали заяви, прийшла до висновку про залишення ухвали першої інстанції без змін.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства (п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України).

Колегія суддів, вважає, що такий висновок суду першої інстанції є вірним.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом із тим, відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як роз'яснено у п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК Українирозглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПКУкраїни питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

За правилом ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Як вбачається з ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2017 року, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 16 березня 2017 року у справі № 127/8710/14-к, судом вирішувалось клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту та заборон на автомобіль TOYOTA PRADO, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, бежевого кольору, номер кузова/шасі JTEBU25J765059922.

За результатами розгляду даного клопотання суд відмовив в його задоволенні, посилаючись на наступне.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що спірний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджується постановою слідчого СОГ ГСУ МВС України від 24.05.2012 року, яка винесена у межах розслідування кримінального провадження №0000061 за фактом незаконного заволодіння транспортними засобами.

В межах розслідування вказаного провадження, 25.10.2013 року, слідчий передав ОСОБА_2 на відповідальне зберігання вказаний транспортний засіб.

В подальшому з матеріалів кримінального провадження №0000061 (за ст. 289 КК України), виділено в окреме провадження кримінальне провадження № 0000036 за ст. 290 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено заміну без дозволу рами, в тому числі і на спірному автомобілі (постанова прокурора від 29.01.2014 року).

Виділене провадження за ст. 290 КК України судом розглянуте, що підтверджується ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2014 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 290 КК України та на підставі ст. 49 КК України звільнено його від кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 №0000036 закрито.

З вказаного судового рішення вбачається, що питання щодо вирішення долі речових доказів, накладених арештів, в тому числі і щодо спірного автомобіля, не залишилось поза увагою суду.

Так, судом вказано, що арешти не накладені в межах розглянутого провадження, яке є виділеним з основного, а тому зазначене питання підлягає вирішенню за результатами прийняття остаточного рішення за кримінальним провадженням №0000061.

З ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 09.12.2014 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2014 року - без змін, вбачається, що вказані висновки суду першої інстанції визнані обґрунтованими, оскільки питання про зняття арештів з автомобілів має бути вирішено при постановленні рішення у кримінальному провадженні, що ще розслідується. Зазначене спростовує твердження заявника про те, що питання щодо накладеного арешту на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ідентифікаційний номер TEBU25J765059922 мало бути вирішено судом під час прийняття рішення у кримінальному провадженні №0000036, оскільки вказаний автомобіль у зазначеному провадженні не визнаний речовим доказом, а є речовим доказом у кримінальному провадженні за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом (№0000061).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вірно виходив з того, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства (п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України), оскільки ОСОБА_2 заявляла вимоги щодо усунення перешкод, розпорядження та скасування заборони проведення реєстраційних дій, накладеного постановою слідчого у межах кримінального провадження, а отже справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зокрема, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги в тому, що в даному випадку йде мова не про арешт майна, а про заборону проведення реєстраційних дій, оскільки як вбачається з позовної заяви позивач зазначає, що накладені обтяження на його майно не дають можливості в повному обсязі реалізувати свої права як власника та просив саме скасувати заборону на проведення реєстраційних дій відносно автомобіля на який накладено арешт слідчим в кримінальному провадженні.

Накладений арешт на майно може бути скасований постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність постановленої ним ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис ОСОБА_6

Судді: підписи ОСОБА_7

ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: ОСОБА_6