02.10.2017 Справа № 363/464/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхової компанії «Скайд» та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що транспортним засобом, володільцем якого є ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, його автомобілю завдано шкоди, а тому, уточнивши позовні вимоги, на її відшкодування відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з ПАТ «СК «Скайд», як страховика та ОСОБА_2, як особи, яка її завдала, суму в розмірі 16 778 грн. 86 коп., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. та судові витрати.

Позивач в суді пояснив, що після настання дорожньо-транспортної пригоди він звернувся до страхової компанії та подав всі необхідні документи, де йому вказали на експерта для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля. Експертизу він провів, надав висновок страховій компанії. Однак страхового відшкодування не отримав, у зв'язку з чим був вимушений звертатися до страхової компанії з претензією, а згодом і з вказаним позовом. Також зазначив, що неодноразово телефонував до страхової компанії, яка йому усно відмовляла у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на скрутне матеріальне становище, кошти не виплачено.

Відповідач ОСОБА_2 в суді свою вину у заподіянні матеріальної шкоди позивачу не заперечував, однак вважав, що вказану шкоду позивачу має відшкодовувати страхова компанія, в якій він застрахував свою цивільно-правову відповідальність в разі настання дорожньо-транспортної пригоди.

Представник ПАТ «Страхової компанії «Скайд», будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у загальному порядку.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 12 липня 2016 року з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача «Део Матіс» д.н.з. НОМЕР_1.

ОСОБА_2 на той час керував належним йому автомобілем «Дачіа Логан» д.н.з. НОМЕР_2.

У зв'язку з визнанням ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення після настання дорожньо-транспортної пригоди сторони спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у відповідності до вимог п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Із вказаного повідомлення вбачається, що відповідач ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР України, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, та допустив зіткнення з автомобілем позивача «Део Матіс» д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку №250 від 16 липня 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Део Матіс» д.н.з. НОМЕР_1 становить 16 778 грн. 86 коп.

28 січня 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «СК «Скайд» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що видано Поліс №АЕ/7017381.

За вказаним договором забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Дачіа Логан» д.н.з. НОМЕР_2.

Так, 19 липня 2017 року з метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ПАТ «СК «Скайд» та у відповідності до положень ст. 35 Закону надав документи необхідні для визначення розміру завданого збитку та суми страхового відшкодування.

У зв'язку з затягуванням із виплатою страхового відшкодування позивач звернувся до ПАТ «СК «Скайд» з претензією в якій просив вжити заходи щодо його виплати.

Разом з тим, суму страхового відшкодування позивачу страховиком так і не виплачено, що змусило його звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Згідно вимог п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну потерпілої особи.

Згідно ст. 34 Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п.п. 36.1 та 36.2 ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Отже ПАТ «СК «Скайд» зобов'язано було вирішити питання щодо виплати страхового відшкодування через 90 днів з дня отримання заяви або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Однак, станом на момент розгляду справи ПАТ «СК «Скайд» не здійснило виплату страхового відшкодування позивачу, що є недотримання вимог ст. 36 згаданого Закону і призвело до порушення прав позивача.

Крім того виключні підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування визначені ст. 37 Закону.

Підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування згідно ст. 37 згаданого Закону судом не встановлено.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно п. 37.3 Закону незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Вирішуючи питання про особу, яка має нести відповідальність за заподіяння матеріальної шкоди позивачу, суд зазначає наступне.

Так, до сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому доособи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

У справі позивач звернувся до страховика і вимагав одержання страхового відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

У справі позивач звернувся до страховика і в подальшому вимагав одержання страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страхової компанії та в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану йому шкоду. Після порушення своїх прав на таку виплату з боку страхової компанії звернувся до суду з позовом про їх захист. Отже позивач обрав спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до страхової компанії, з якої слід стягнути заявлений розмір страхового відшкодування.

Оскільки такий розмір відшкодування повністю покриває заподіяну йому шкоду підстав для її одночасного стягнення із особи, яка її заподіяла - відповідача ОСОБА_2, з огляду на викладене вище судом не встановлено.

Таким чином, на користь позивача з ПАТ «СК «Скайд» слід стягнути суму страхового відшкодування, яка згідно звіту про визначення розміру матеріального збитку становить 16 778 грн. 86 коп.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то її заподіяння позивачеві в суді не доведено.

Яких саме душевних страждав зазнав позивач внаслідок дій кожного з відповідачів в позові і в суді не обґрунтовано.

Отже підстав для відшкодування моральної шкоди згідно вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України по справі не встановлено.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Так, позивачем суду надано документальне підтвердження витрат пов'язаних із сплатою судового збору в розмірі 1 280 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 900 грн.

Беручи до уваги викладене, судом виявлено порушене право позивача, яке підлягає захисту, а позов про це частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Скайд» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 16 778 грн. 86 коп. та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1 280 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 900 грн., а всього 18 958 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 86 (вісімдесят шість) коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя