АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/9931/2017 Головуючий у1-й інстанції - Шумко А.В.
Унікальний №752/7198/16-ц Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - Панченка М.М.,

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 20 000 грн. щомісячно на двох дітей, як встановлено рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року, до 1800 грн. щомісячно, тобто, по 900 грн. на кожну дитину.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, його матеріальний стан змінився в сторону погіршення, на підтвердження чого надав податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2015 рік, згідно якої загальна сума доходу позивача за 2015 рік становить 81 687 грн. 67 коп. без вирахування усіх утриманих та перерахованих податків.

Крім того, зазначав, що підприємницька діяльність позивача припинена з 21.03.2016 року за його власним бажанням, а 01.04.2016 року позивач працевлаштувався до Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» на посаду головного інженера з посадовим окладом - 5000 грн. щомісячно, що не дозволяє позивачеві сплачувати аліменти у стягнутому раніше розмірі, оскільки інших джерел доходу, окрім заробітної плати, ОСОБА_2 не має.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач наполягає на тому, що його матеріальний стан значно погіршився та послався на доводи, викладені в позовній заяві, які, на думку скаржника, належним чином не враховані судом першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., пояснення осіб, що з'явились до суду, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 20 000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дітьми повноліття.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру стягнутих аліментів, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що позивач не довів факту суттєвої зміни(погіршення) його майнового стану.

Так, згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

На підтвердження зміни матеріального стану ОСОБА_2 надав суду податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2015 рік, згідно якої загальна сума доходу позивача за 2015 рік становить 81 687 грн. 67 коп. без вирахування усіх утриманих та перерахованих податків.

Між тим, указаний документ не може бути прийнятий, як належний доказ, оскільки звертаючись до суду з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів, у зв'язку з погіршенням матеріального стану, позивач повинен довести факт зменшення(погіршення) його доходу після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів.

Проте, надана позивачем декларація була подана 22.01.2016 року, тобто до ухвалення рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року, а відомості, відображені в ній, мали місце на момент ухвалення відповідного рішення суду.

При цьому, питання врахування та дослідження судом указаної декларації під час ухвалення рішення про стягнення аліментів не складає предмет даного спору про зменшення розміру аліментів, а є підставою для оскарження рішення суду про стягнення аліментів до судів вищих інстанцій або для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Щодо посилання скаржника на те, що 01.04.2016 року позивач працевлаштувався до Київського дочірнього підприємства «НМУ «Електропівденмонтаж» на посаду головного інженера з посадовим окладом - 5000 грн. щомісячно, що не дозволяє позивачеві сплачувати аліменти у стягнутому раніше розмірі, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що враховуючи місячний оклад ОСОБА_2, слід дійти висновку, що річний дохід позивача з відповідним розміром місячної заробітної плати не є таким, що суттєво відрізняється від його доходу за 2015 рік.

Таким чином, колегія вважає, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту зміни(погіршення) його матеріального стану після ухвалення рішення про стягнення аліментів, оскільки на момент ухвалення відповідного рішення річний дохід позивача згідно декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2015 рік вже становив 81 687 грн. 67 коп. Доказів, які б свідчили про те, що дохід ОСОБА_2 на даний момент значно нижчий, ніж указана вище сума, матеріали справи не містять.

Крім того, колегія критично оцінює доводи апеляційної скарги в тій частині, що іншого доходу, окрім заробітної плати в 5000 грн. позивач не має, оскільки згідно витягу з ЄДРПОУ вбачається, що позивач є єдиним засновником та керівником з 30.06.2015 року ПП «Сіріс» зі статутним фондом 1 500 000 грн.; є одним із засновників ТОВ «Японська кухня», розмір внеску до статутного фонду - 219 681 грн. 82 коп. (розмір статутного капіталу 366 136 грн. 36 коп.); є одним із засновників та керівником ТОВ «Трейд-Інвест», розмір внеску до статутного фонду - 4000грн. (розмір статутного капіталу 100 000 грн.); є одним із засновників ТОВ «Рітсон Україна», розмір внеску до статутного фонду - 5000 грн. (розмір статутного капіталу 10 000 грн.) /а.с. 52-70/. Незважаючи на те, що відносно ТОВ «Трейд-Інвест» до ЄДРПОУ внесено відомості щодо порушення процедури у справі про банкрутство, проте, відносно інших наведених юридичних осіб відсутні такі ж відомості, як і відомості щодо погіршення їх фінансового стану.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов ОСОБА_2 про зменшення аліментів заявлений виключно з підстав зміни матеріального стану платника аліментів, а не у зв'язку зі зміною сімейного стану останнього, заява про зміну підстав позову або про його уточнення позивачем не подавалася, а тому, копія свідоцтва про народження у позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 доньки ОСОБА_6 не може бути прийнята як належний та допустимий доказ по справі.

З огляду на вищевикладене, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року ухвалено на повно з'ясованих обставинах з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: