Справа № 664/2284/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Цюрупинський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Заславець Н.В. ,

за участю секретаря Брустман О.М.,

у присутності представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Олешківського району та голови ОСОБА_5 сільської ради Олешківського району ОСОБА_3 про визнання не чинним та скасування розпорядження сільського голови № 12 від 27.04.2016 року про звільнення та поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 сільської ради Олешківського району Херсонської області та голови ОСОБА_5 сільської ради Олешківського району ОСОБА_3 про визнання не чинним та скасування розпорядження сільського голови № 12 від 27.04.2016 року про звільнення та поновлення на роботі на посаді директора Комунального підприємства «Комунгосп» ОСОБА_5 сільської ради.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримали.

Позивач суду пояснив, що 12.09.2012 року рішенням ОСОБА_5 сільської ради було затверджено контракт, за яким його було призначено на посаду керівника КП « Комінгосп» строком на 1 рік. Після того, як строк дії контракту закінчився, він продовжував виконувати свої обов*язки і працювати на умовах безстрокового трудового договору. Тому він не погоджується з тим, що 27.04.2016 року його було звільнено на підставі розпорядження ОСОБА_5 сільського голови ОСОБА_3 з підстав закінчення строку дії договору. У розпорядженні не зазначено підстави його звільнення, відсутні посилання на будь-яку правову норму, тому він вважає його незаконним і просить скасувати.

Крім цього пояснив, що фактично він займався створенням та реєстрацією КП «Комунгосп», отримав печатку підприємства, яку до сільської ради не передав, також у нього зберігається його трудова книжка, тому в ній відсутні записи про звільнення. Він не отримував розрахунок про звільнення. Після закінчення строку дії контракту від 12.09.2012 року його ніхто не повідомив про зміну істотних умов праці, тому вважав, що працює на умовах безстрокового трудового договору. Копію розпорядження розпорядження отримав 15.07.2016 року.

Представник позивача ОСОБА_1 надав суду аналогічні пояснення на підтримання позову його довірителя, доповнивши, що наказу про звільнення з роботи позивача сільським головою видано не було. Трудовий договір спочатку був строковим, однак після закінчення дії контракту від 2012 року 27.09.2013 року умови істотні умови праці змінилися, і позивач продовжив працювати на умовах безстрокового трудового договору. Крім цього, відповідно до ОСОБА_2 з реєстру ОСОБА_4 значиться керівником КП «Комунгосп» Контракт від 27.04.2015 року викликає сумнів, копію розпорядження позивач отримав лише у липні 2016 року, тому строки звернення до суду з цим позовом ним не порушено. При звільненні позивача відповідачем було допущено порушення трудового законодавства, а крім того, позивач був звільнений під час його тимчасової непрацездатності, оскільки станом на дату винесення розпорядження про звільнення він перебував на лікарняному, тому вважає звільнення незаконним і просить скасувати розпорядження ОСОБА_5 сільського голови та поновити ОСОБА_4 на роботі на посаді директора КП «Комунгосп» ОСОБА_5 сільської ради.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради ОСОБА_2 позов не визнав і суду пояснив, що позивач працював на посаді директора КП «Комунгосп» на умовах строкового трудового договору, строк дії якого закінчився 27.04.2016 року, ОСОБА_4 був звільнений саме з підстав закінчення строку дії контракту, який був укладений 27.04.2015 року між ОСОБА_5 сільською радою в особі голови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Контракт є чинним, підписаний сторонами, в тому числі особисто ОСОБА_7, та скріплений печаткою КП « Комунгосп», яка до цього часу знаходиться у позивача. Факт перебування останнього на лікарняному не має значення, оскільки звільнення пов*язане саме із закінченням строку дії контракту. Крім цього, ОСОБА_4 копія розпорядження про звільнення невідкладно була направлена рекомендованим листом, яку він отримав 04.05.2016 року, а 15.07.2016 року він отримав його повторно, і тоді вже поставив свій особистий підпис, про що йому відомо від ОСОБА_3 Тому позивачем без поважних причин пропущено місячний строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі. Зазначає, що позивачем не оскаржено контракт, також пропущено строк звернення до суду з позовом про оскарження контракту, який ним підписано добровільно. У задоволені позову просив відмовити.

Відповідач голова ОСОБА_5 сільської ради ОСОБА_3 проти позову заперечив, пояснив, що після обрання його на посаду сільського голови, він серед переданих йому попереднім сільським головою ОСОБА_6 документів виявив контракт від 27.04.2015 року, який стосувався директора КП «Комунгосп» ОСОБА_4 Будь-яких сумнівів у його дійсності ніколи не виникало. Ним по закінченні строку дії контракту було винесено розпорядження №12 від 27.04.2016 року про звільнення ОСОБА_4 з посади у зв*язку із закінченням строку дії контракту. Копія розпорядження після його винесення ОСОБА_4 була направлена протягом трьох днів поштою рекомендованим листом, яке він отримав 04.05.2016 року . Фактично ж комунальне підприємство не працювало, він не бачив ні трудової книжки ОСОБА_4, ні самого директора КП на робочому місці. Статут КП вони отримали від правоохоронних органів через порушення кримінального провадження. Після звільнення ОСОБА_4 на вказану посаду було прийнято іншу особу, який на даний час також звільнений.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що він працював на посаді сільського голови ОСОБА_5 сільської ради з 04.04.2002 року по 30.10.2016 року. Не пам*ятає точно дати прийняття на роботу ОСОБА_4 на посаду директора КП «Комунгосп», однак з ним він укладав контракт строком на один рік, який було затверджено сесією. Після спливу строку у 2015 році вони уклали новий контракт, дати не пам*ятає, але визнав свій підпис у наданому на огляд контракті від 27.04.2015 року і пояснив, що ОСОБА_4 підписав контракт у його присутності, і контракт знаходився у сейфі сільського голови у ОСОБА_5 сільській раді. Печатка КП « Комунгосп» знаходилася у ОСОБА_4, підтвердив у судовому засіданні, що печатка комунального підприємства завжди зберігалася у директора ОСОБА_4, як і його трудова книжка. Працівників до КП прийнято не було, і фактично підприємство не працювало.

Заслухавши пояснення сторін та представників сторін, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваже-ним ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується вико-нувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудово-му розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваже-ний ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заро-бітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін ( в тому числі матеріальна ), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за по-годженням сторін.

Тобто, обов'язковою умовою контракту є визначений час до якого він діє. Відповідно до п.2 Статуту КП «Комунгосп» - є юридичною особою, яке підлягає державній рестрації, має печатку зі своїм найменуванням, розрахункові та поточні рахунки в банку. У разі найму керівника комунального закладу з ним укладається контракт (а.с.12).

Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_4 під порядковим №40 в наявності запис від 12.09.2012 року про прийняття його на посаду директора КП «Комунгосп» ОСОБА_5 сільської ради на підставі контракту від 12.09.2012 року (а.с.61). Відповідно до Статуту КП «Комунгосп « ОСОБА_5 сільської ради у розділі «Управління підприємством і самоврядування трудового колективу» у п. 1 вказано, що управління підприємством здійснює його керівник. Пунктом 2 цього розділу визначено, що наймання керівника здійснюється сільською радою за пропозицією голови сільської ради шляхом укладання з ним контракту (а.с.14). Відповідно до копії контракту між Органом управління майном ОСОБА_5 сільської ради в особі сільського голови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у 2012 році ( без зазначення точної дати) було укладено контракт строком дії на один рік із зазначенням, що контракт є строковим трудовим договором, який підписаний сторонами та скріплений печаткою ОСОБА_5 сільської ради (а.с.17-20). Відповідно до контракту від 27.04.2015 року , останній укладено представником ОСОБА_5 сільської ради в особі його голови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_4 призначається директором КП «Комунгосп» ОСОБА_5 сільської ради терміном на один рік , і цей контракт є строковим трудовим договором , який діє протягом одного року . Договір припиняється після закінчення терміну дії контракту( вступна частина, п1.1- п.1.2, п.5.5, п.6.1); контракт підписано від ОСОБА_5 сільської ради сільським головою ОСОБА_6 та керівником ОСОБА_7 та скріплено печаткою КП «Комунгосп» ОСОБА_5 сільської ради ( а.с41-47). Пунктом 5.9 Контракту передбачено, що на протязі двох останніх місяців строку дії контракту сторони можуть укласти угоду про продовження дії контракту на новий строк. Якщо така угода до дня закінчення дії контракту не буде укладена, контракт вважається припиненим(а.с.46). Тобто , контракт діяв строком по 27.04.2016 року.

Розпорядженням №12 від 27.04.2016 року, винесеним головою ОСОБА_5 сільської ради ОСОБА_3 ОСОБА_4 з посади директора КП «Комунгосп» звільнено на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України з 27.04.2016 року у зв*язку із закінченням строку дії контракту. Із зазначеним розпорядженням, яке було надіслано рекомендованим листом, ОСОБА_4 ознайомився 04.05.2017 року, що підтверджено поштовим повідомленням про його особисте отримання(а.с.59).

У відповідності до ч.2 ст.23 та ч.2 ст.39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, вважаються такими, що укладені на невизначений строк, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, тобто щодо строкових трудових договорів укладених у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Позивачем в обгрунтування заявлених вимог зазначено, що після закінчення строку дії першого контракту, новий не переукладався, тому він вважає себе таким, що працював на умовах безстрокового трудового договору. Разом з тим, останній 27.04.2015 року підписав контракт, проставив печатку КП «Комунгосп», вже будучи його директором, тобто погодився на умови цього контракту, в тому числі і на його строковий термін дії. При цьому належить звернути увагу на те, що контракт є особливою формою трудового договору, права та обов*язки визначені в ньому, встановлюються за угодою сторін. І при цьому в подальшому позивач не скористався своїм правом у відповідності до п. 5.9 контракту і не ініціював угоду про продовження дії контракту на новий строк. Жодне з положень контракту не оспорювалося, а факт його укладання сторонами суд вважає доведеним виходячи з того, що він підписаний сторонами і печатка КП « Комунгосп» відповідно до пояснень позивача знаходиться у нього, а вказаний контракт скріплений саме цією печаткою. Крім того, ця обставина підтверджена свідком ОСОБА_6

Тому виходячи із встановленого, твердження сторони позивача про те, що його вчасно не було повідомлено про істотні зміни умов праці та про те, що контракт від 27.04.2015 року викликає сумнів у його достовірності, не можуть бути прийняті судом до уваги, як безпідставні.

Згідно з ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Для встановлення початку перебігу строку у справах про звільнення визначальними є такі юридично значимі обставини, як вручення копії наказу про звільнення або день видачі трудової книжки. Позивач не заперечував ту обставину, що його трудова книжка постійно знаходилася у нього, тому відповідачем до неї не були внесені відповідні записи про повторне укладання контракту та про припинення його дії і відповідно про звільнення. Крім цього, копію розпорядження, яке сільським головою винесено у відповідності до ст. 42 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні» позивач отримав особисто 04 травня 2016 року, що підтверджено належними доказами, на які суд послався вище , і саме з цього часу обчислюється початок перебігу строку звернення до суду за захистом порушеного права. Тому суд вважає, що відповідачем в даному випадку було дотримано положень ст. 47 КЗпП України і відповідачу вручено копію розпорядження про звільнення.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9 встановлені статями 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Про застосування строків давності заявив представник відповідача, зазначивши, що позивачем не заявлено про те, що строк звернення до суду ним пропущено з поважних причин. Натомість позивач та його представник наполягали, що копію розпорядження вперше була отримана лише 15.07.2016 року, що не відповідає дійсності і факту пропуску строку звернення до суду з позовом не визнали. Хоча позовна заява до суду надійшла лише 20 жовтня 2016 року(а.с.6), тобто з пропуском строку навіть якщо прийняти до уваги, що копія розпорядження позивачу була вручена у липні 2016 року.

З матеріалів справи встановлено, що датою звільнення позивача є 27.04.2016 року, оскільки трудова книжка постійно знаходилася у нього, а ОСОБА_4 перебував на лікарняному, тому копія розпорядження йому була надіслана поштою.

При цьому суд вважає, що відповідачем було допущено порушення положень ч.3 ст.40 КЗпП України, оскільки не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці. Відповідно до копії листка непрацездатності ОСОБА_4 перебував на лікарняному з 23.04.2016 року по 28.04.2016 року(а.с.21), строк дії контракту закінчився 27.04.2016 року. Разом з тим до суду з цим позовом останній звернувся лише 20.10.2017 року (а.с.6), і при цьому не навів жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду. Тому підстав для поновлення пропущеного строку суд не знаходить.

Таким чином, суд вважає, що підстав для задоволення позову не встановлено і позивачу у його задоволенні належить відмовити в першу чергу у зв*язку з пропущенням строку звернення до суду.

Витрати у справі віднести на позивача.

Керуючись ст..ст. 10, 60, ч.3 ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст..ст. 21,23, 39-1, 233 КЗпП України, суд

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Олешківського району Херсонської області та голови ОСОБА_5 сільської ради Олешківського району ОСОБА_3 про визнання не чинним та скасування розпорядження сільського голови № 12 від 27.04.2016 року про звільнення та поновлення на роботі на посаді директора КП «Комунгосп» ОСОБА_5 сільської ради відмовити.

Витрати у справі віднести на позивача.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя: підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.