Справа № 520/3519/17
Провадження № 2/520/7103/17
Київський районний суд м. Одеси
У складі головуючого судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Київський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,
ОСОБА_3 в березні 2017 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким звільнити його від сплати на користь ОСОБА_2 заборгованості за аліментами на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стверджуючи, що син з осені 2009 року до досягнення повноліття до 29.04.2012 року проживав з ним позивачем, що в зазначений період ОСОБА_2 участі в утриманні і вихованні сина не приймала. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі.
ОСОБА_2 до суду не зявляється, про час і місце слухання справи сповіщалась судом неодноразово у відповідності до вимог закону, причини неявки суду не повідомляє.
За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд вислухав позивача, свідків, вивчив матеріали справи і встановив наступне:
На підставі рішення Київського райсуду м.Одеси від 06.03.2001 року і додаткового рішення цього суду від 30.10.2006 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу батька до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист перебував на виконанні в Київському відділі ДВС м.Одеси.
Позивач доводить, що восени 2009 року вони з відповідачкою і сином досягли домовленості, що син ОСОБА_6 буде проживати разом з батьком, що по листопад місяць 2009 року він ОСОБА_3 заборгованості по аліментам не мав, а з 1.12.2009 року він позивач аліменти на утримання дитини не сплачував, тому як син перебував на його утриманні та вихованні.
На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі докази: виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, виданий Київським райсудом м. Одеси 06.03.2001 року, додаткове рішення Київського райсуду м.Одеси від 30.10.2006 року, розписка ОСОБА_2 від 30.11.2009 року про отримання від ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 за період з 1.03.2009 року по 30.11.2009 року, розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_3 за виконавчим листом, виданим Київським райсудом м. Одеси 06.03.2006 року, виконаний Київським ВДВС м.Одеси станом на 1.01.2017 року, заяви ОСОБА_2 на адресу керівника Київського ВДВС з вимогами стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за аліментами за період з 01.12.2009 року по 29.04.2012 року, акт, складений мешканцями будинку №10 по вул..Ільфа і Петрова в м.Одесі, засвідчений керівником дільниці №7 КП ЖКС «Чорноморський», яким засвідчується факт проживання ОСОБА_5 з 2009 року з батьком ОСОБА_3 в квартирі №24 цього будинку, пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_5.
Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позову:
ст.180 СК визначає « батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку за рішенням Київського райсуду від 06.03.2001року з батька на користь матері стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з доходів батька.
Заборгованість по аліментах розрахована державним виконавцем Київського ВДВС, як то передбачено ч.4 ст.195 СК України. Позивач розрахунок заборгованості не оскаржує, але стверджує, що дитина, на утримання якої він позивач- повинен був сплачувати матері аліменти перебувала на його батька утриманні і вихованні. Частина 4 ст.194 СК визначає, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Право суду звільнити повністю або частково платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами передбачене ч.2 ст.197 СК України, якщо ця заборгованість виникла у звязку з тяжкою хворобою платника аліментів або іншою обставиною, що має істотне значення. У даному випадку обставиною, що має істотне значення перебування дитини на утриманні і вихованні платника аліментів.
Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.12.2009 року до досягнення повноліття проживав в сімї батька, в зазначений період його утриманням і вихованням мати відповідачка по справі не займалась. Позивач надав на підтвердження цього належні докази, серед інших і пояснення самого ОСОБА_5 в судовому засіданні.
Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 від сплати заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що виникла у період з 01.12.2009 року по 29.04.2012 року.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Калашнікова О. І.