Справа № 541/708/17
Провадження №2/541/541/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 липня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:головуючої, судді Куцин В. М.,

з участю секретаря Борисенко М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 29.03.2017 року звернувся до суду з позовом про визнання такою що втратила право користування жилим приміщенням будинку № 70 по вулиці Капніста в місті Миргород Полтавської області ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він, ОСОБА_1 є власником будинку №70, що знаходиться по вулиці Капніста в місті Миргород відповідно до Свідоцтва про право власності №058861 від 11 листопада 2004 року. Відповідно до домової книги у даному будинку зареєстровані син позивача та його колишня дружина ОСОБА_2. З 2003 року відповідачка після розірвання шлюбу забравши все своє майно виїхала з м.Миргорода та фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. З часу вибуття відповідачка в будинок більше не вселялися, і не проживали в ньому.

Відповідачка не проживає в належному позивачу будинку, однак на вимогу останнього добровільно знятися з реєстрації не бажає. Оскільки реєстрація відповідача в належному позивачу будинку порушує його право власності, так як перешкоджає вільно користуватися і розпоряджатися будинком та враховуючи, що відповідачка більше року в будинку не проживає тому втратила право на користування даним житловим приміщенням, виходячи з положень. ч.2 ст. 405, ст 391 ЦК України звернувся до суду з позовом з метою захисту своїх прав.

Позивач та його представник адвокат ОСОБА_3, що діє на підставі договору №1/03 від 01.03.2017 року про надання правової допомоги адвоката (а.с.31) позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. При цьому зазначили, що будинок не є спільною власністю подружжя, оскільки набутий позивачем після розірвання шлюбу з відповідачем.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення окремого доручення до Чуднівського районного суду Житомирської області про допит відповідача. З письмових заяв відповідача ОСОБА_2 вбачається, що позов остання не визнала, посилаючись на те, що будинок був придбаний в період шлюбу і вона має повне право на частку цього будинку. Справу просила розглянути у її відсутність (а.с. 38-39).

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 391 ЦК України, встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 придбав будинок № 70 розташований по вулиці Капніста в місті Миргород Полтавської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 06 лютого 1998 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, який посвідчений державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори ОСОБА_5П.(а.с.49). На підставі рішення Виконавчого комітету Миргородської міської ради від 12 травня 2004 року за № 409 ОСОБА_1 дозволили будівництво нового будинку замість старого згідно індивідуального проекту по вулиці Капніста, 70 в м.Миргороді Полтавської області (а.с. 54). На підставі Свідоцтва про право власності від 11 листопада 2004 року виданого на підставі рішення виконкому міської ради від 10 листопада 2004 року №1129 ОСОБА_1 належить житловий будинок № 70 по вулиці Капніста в місті Миргороді Полтавської області (а.с. 7)

В цьому будинку відповідно до доданої домової книги та довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради як члени сімї зареєстрована з 29 листопада 2000 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6, 22).

Відповідачка в будинку зареєстрована, але не проживає з 2003 року, що обєктивно підтверджується копіями актів на проживання складених головою виличного комітету вулиці Капніста в м.Миргороді Полтавської області від 17.02.2016 року, 30.06.2016 року, 16.10.2016 року, 28.02.2017 року та довідкою від 28.02.2017 року (а.с. 9-13).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 03 жовтня 2003 року зроблено запис № 146 (а.с.17).

Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що бувший член сімї позивача, відповідач ОСОБА_2, без поважних причин не проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 розташованому по вулиці Капніста в місті Миргород Полтавської області більше чотирнадцяти років, з 2003 року, тому суд вважає, що вимога позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинку відповідно до положень частини 2 статті 405 ЦК України, підлягає до задоволення, що є підставою для зняття її з реєстрації за вказаною адресою згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Суд не може взяти до уваги твердження відповідача ОСОБА_6, що будинок був придбаний в шлюбі і відповідач має право на частку цього будинковолодіння, оскільки вказані твердження в супереч ст.ст.10,60 ЦПК України не підтверджені будь-якими обєктивними доказами, незважаючи на розяснення судом відповідачу права на звернення із позовом щодо визнання спірного майна спільною сумісною власністю подружжя (а.с. 63).

Щодо вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку суд вважає наступне.

Згідно з ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Статтею 3 цього Закону визначено, що органом реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Судом задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що є достатньою правовою підставою для зняття з реєстрації ОСОБА_2 При цьому суд не повинен перебирати на себе функції відповідного органу реєстрації.

З урахуванням викладеного суд вважає вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку зайвими та такими, що не підлягають до задоволення.

Оскільки позивач ні у позовній заяві ні під час судового розгляду справи не заявляв вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. ст. 10, 11, 81, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженку ІНФОРМАЦІЯ_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком №70 по вулиці Капніста міста Миргород Полтавської області.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_7