Справа № 148/1475/17
Провадження №2/148/685/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Новаленка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 вересня 2004 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 81. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя між ними не склалось та вони проживають окремо. З часу припинення шлюбних відносин відповідач не приймає участі в утриманні дітей. Весь тягар матеріального утримання дітей лежить на позивачеві. У звязку з чим, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до їх повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність.

За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 204536, виданого повторно 02 серпня 2017 року, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області 12 вересня 2004 року, про що зроблено актовий запис № 81 (а.с. 5).

Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №377221, виданого повторно Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області 02 серпня 2017 року (а.с.6) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №208155, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області 05 жовтня 2011 року (а.с.7).

З довідки № 1483, виданої виконкомом Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 04 серпня 2017 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без реєстрації за адресою: вул. Садова, буд.6 б, кв.10, в с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області (а.с.9).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Виходячи з положень вищевказаної статті утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей.

Визначаючи розмір та спосіб стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182, 183 СК України та приймає до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Аналіз даної законодавчої норми дає підстави зробити висновок про те, що при визначені способу стягнення аліментів (у частці від доходу чи в твердій грошові сумі) пріоритетним є вибір того з батьків, з ким проживає дитина.

З огляду на вказане суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача саме в частці від його доходу, як про те просить позивач, з якою проживають діти.

За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга даної статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, судом враховується, що неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матірю ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні, відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, іншого суду не доведено, а тому має змогу утримувати дітей. Також, визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2017 року до їх повноліття.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182,183 СК України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2017 року до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.А. Штифурко