Провадження №2/523/1525/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

при секретарі - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах якої виступає її законний представник ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4 та Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органа опіки та піклування, про визнання втратившою право користування приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2в інтересах якої виступає її законний представник ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4 та Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органа опіки та піклування, про визнання ОСОБА_2такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позивач в обґрунтування вимог вказував на те, що є власником квартири, з ним проживає та зареєстрована його дружина ОСОБА_4. В квітні 2007 року в квартирі були зареєстровані донька дружини ОСОБА_3 та онука ОСОБА_2,2001 року народження. Реєстрація вказаних осіб була необхідною для того, щоб дитина мала можливість вчитися в школі за місцем свого перебування. Однак ще 06.05.2012 року у зв'язку з неприязними відносинами, ОСОБА_3 разом з донькою залишили квартиру, забравши усі свої речі, не сповістивши про фактичне місце проживання. 16.12.2015 року рішенням Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_3 визнана такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі. Оскільки відповідач вже більше чотирьох років не проживає в квартирі, фактично живе зі своєю матірю, адреса проживання їх не відома, позивач вважає, що відповідач втратила право користування житлом відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_5 та третя особа ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Третя особа також зазначила, що з донькою та онукою вона перестала спілкуватися, тому їх фактичної адреси проживання вона не знає, її чоловік погодився зареєструвати доньку та онуку для можливості влаштування до навчального закладу.

Представник Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування - Білик Н.М. заперечувала проти задоволення позову вказуючи на те, що визнання неповнолітньої особи такою, що втратила право користування житлом в квартирі, буде порушенням її прав.

Відповідач в судове засідання не з'явилася без поважних на те причин. Згідно поштових повідомлень відповідач за місцем реєстрації не проживає, в зв'язку з чим згідно ч.5 ст. 76 ЦПК України, вважається, що судовий виклик їй вручений належним чином.

За згодою позивача справу розглянуто в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що наймачем квартири АДРЕСА_1, в Одесі є ОСОБА_1.

Згідно довідки Ф-1 від № 180 від 25.02.2016р. на зазначеній вище житловій площі, крім позивача та третьої особи, на даний час зареєстрована з 27.04.2007р. онука дружини позивача ОСОБА_2, 2001 року народження.

Згідно свідоцтва про зміну імені ОСОБА_7, матір відповідачки, 23.08.2012р. змінила своє прізвище та ім'я на ОСОБА_3.

З представленого акту від 20.04.2017р., складеного і підписаного сусідами ОСОБА_1, підписи яких були засвідчені начальником дільниці №8 КП ЖКС «Пересипський», вбачається, що ОСОБА_2 з 01 серпня 2012р. в квартирі АДРЕСА_2 не проживає, разом з матір'ю ОСОБА_3 покинула квартиру, її речі в квартирі відсутні.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 16.12.2015 року ОСОБА_3 було визнано такою, що втратила право користування квартирою. Рішення набрало чинності.

Відповідно до ч. 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

В силу ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 3 ст.29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Судом встановлено, що у серпні 2012 року ОСОБА_2 разом зі своєю матір'ю з спірної житлової площі виїхала та в ній не проживає без поважних на те причин, належні їй речі в квартирі відсутні. Відтак, пред'явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215,224-226 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати ОСОБА_2,2001 року народження, такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1

Стягнути з законного представника ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем та третіми особами в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: