Cправа № 127/2131/17
Провадження № 4-с/127/198/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Прокопчук А.В..

при секретарі Олійник І.Ю.,

за участю заявника ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

державного виконавця Замостянський ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаною скаргою.

Вимоги, викладені в скарзі, мотивовано тим, що Вінницьким міським судом Вінницької області 26 вересня 2017 року видано виконавчий лист № 127/2131/17 про стягнення з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5. Даний виконавчий лист стягувачем було звернуто до виконання. Проте повідомленням головного державного виконавця Замостянського відділу ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 виконавчий лист був повернутий без прийняття до виконання у зв'язку з тим, що в ньому не зазначено ідентифікаційного кода боржника. Дане повідомлення було отримане стягувачем 25.10.2017 року. На думку ОСОБА_1, дане повідомлення є безпідставне та винесене із порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Так, ч.2 ст. 32 Конституції України та ч.1 ст. 302 ЦК України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Також, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій, незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. З огляду на вищевикладене, заявник вважає, що відсутність ідентифікаційного номеру боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження. Враховуючи вищевказане, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною скаргою та просить:

- визнати незаконними та протиправними дії головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 про повернення стягувачу 05.10.2017 року без прийняття до виконання виконавчого листа, що був виданий 26.09.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області по справі № 127/2131/17, про стягнення з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5;

- визнати незаконним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 05.10.2017 року, яким повернуто стягувачу без прийняття до виконання виконавчий лист, що був виданий 26.09.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області по справі № 127/2131/17 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 скаргу підтримали, посилаючись на обставини, викладені в скаргі. Просили задовольнити скаргу у повному обсязі.

Державний виконавець Замостянського ВДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу не визнала, та пояснила, що оскаржуване повідомлення винесене з дотриманням всіх вимог Закону України «Про виконавче провадження». В діях державного виконавця протиправних дій не вбачається. Просила відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, державного виконавця Замостянський ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2017 року по справі № 127/2131/17 позов ОСОБА_1 був задоволений та стягнуто з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_5 25.06.2010р. в розмірі 1/3 частки всіх доходів ОСОБА_4, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини даного віку, щомісячно, починаючи з 01.02.2017 року до 07.07.2017р. року включно, а з 08.07.2017 року і досягнення повноліття дитиною стягувати з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання ОСОБА_5 25.06.2010р. в розмірі 1/3 частки всіх доходів ОСОБА_4, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини даного віку, щомісячно.

За вищевказаним судовим рішенням Вінницьким міським судом Вінницької області 26.09.2017 року видано виконачий лист № 127/2131/17 (а.с. 3).

З повідомлення головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 від 05.10.2017 року вбачається, що виконавчий лист № 127/2131/17 був повернутий без прийняття до виконання, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (не зазначено ідентифікаційний код боржника, що унеможливлює примусове виконання) (а.с. 4).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадженння» (у редакції, чинній на момент винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання), у виконавчому документі зазначаються, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Виходячи зі змісту даної статті, суд приходить до висновку, що вимога про внесення даних про ідентифікаційний номер боржника є обовязковою при оформленні виконавчого листа.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, з наступних підстав. Так, в даній правовій позицію суд посилається на Закон України «Про виконавче провадженння», який був чинний на той час. Проте, 5 жовтня 2016 року набув чинності новий Закон України «Про виконавче провадженння» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, яким змінено вимоги до оформлення виконавчого листа. Таким чином, Закон, яким керуються в правовій позиції втратив чинності, тому дана правова позиція не підлягає застосування до спірних правовідносин.

Пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадженння» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Суд критично ставить до посилання ОСОБА_1 на ст. 18 вищевказаного Закону, оскільки в ньому чітко зазначенно, що дані дії державний виконавець має право виконувати під час здійснення виконавчого провадження. Оскільки виконавчий документ був повернутий стягувачу без прийняття до виконання, отже виконавче провадження не було відкрите, тому виконавець не може виконувати дії передбачені п. 6 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Також ч. 1 ст. 74 вищевказаного Закону, визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор, як учасник виконавчого провадження, мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, та користуватися іншими правами, наданими законом.

Стаття 129-1 Основного Закону України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.14р. №6, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.11 Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12).

Таким чином, суд вважає, що головний державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 при винесенні повідомлення від 04.10.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, діяла правомірно у відповідності із своїми повноваженнями та правами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 головним державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 при вчиненні виконавчих дій не порушено, а тому підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 129-1 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 6, 18, 19, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 7, 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», п. 3 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.14р. № 6, ст.ст. 14, 383-387 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, у відсутність яких вона постановлена, - протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: