У Х В А Л А

12.10.2017 Справа №607/1066/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Киренької Г.Я.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву ОСОБА_3 про розяснення рішення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 подав до суду заяву про роз'яснення рішення, ухваленого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 27 лютого 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5, про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей. Заявник просить розяснити, чи передбачає формулювання резолютивної частини рішення про визнання його батьком дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та внесення змін до актових записів про їх народження одночасне виключення з цих актових записів інформації про ОСОБА_4, який у них записаний як батько дітей. Обґрунтовував заяву тим, що формулювання резолютивної частини рішення викликає труднощі у його розумінні як у сторін, так і для органу ДРАЦСу в Російській Федерації, що ускладнює його виконання та видачу свідоцтв про народження дітей. Крім того, в позовній заяві позивач просив виключити відомості про ОСОБА_4 як про батька з актових записів про народження дітей.

У судовому засіданні представник позивача заяву про розяснення рішення підтримала з викладених у ній підстав та просила задовольнити.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що вважає заяву підставною, просив її задовольнити, розяснити вказане рішення суду.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання подав заяву, в якій вказав, що рішення суду для нього є також не зрозумілим, оскільки він позов визнав, згідний, що батьком дітей є ОСОБА_3, а тому вважає, що відомості про нього як батька підлягають виключенню з актових записів про народження дітей. Заяву просив розглянути в його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України неявка відповідача не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

При вирішенні заяви суд бере до уваги такі обставини:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей задоволено.

Визнано ОСОБА_3 батьком дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, народжених ОСОБА_5.

Зобов'язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції внести зміни до актового запису № 1366 від 29.08.2014 року, складеного Красногорським управлінням ЗАГС Головного Управління ЗАГС Московської області, записавши батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у графі «прізвище» зазначити - «Йорова», у графі «по-батькові» вказати - «Машрабівна».

Зобов'язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції внести зміни до актового запису № 1367 від 29.08.2014 року, складеного Красногорським управлінням ЗАГС Головного Управління ЗАГС Московської області, записавши батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у графі «прізвище» зазначити - «Йоров», у графі «по-батькові» вказати - «Машрабович».

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 09 червня 2017 року виправлено допущену описку в зазначеному рішенні, а саме з резолютивної частини рішення виключено словосполучення «зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції».

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Таким чином, роз'яснення рішення це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих фрагментів рішення, які здебільшого знаходяться у резолютивній частині та розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у суть рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

Із заяви ОСОБА_3 про роз'яснення рішення жодних обставин, які б слугували підставою для постановлення ухвали про роз'яснення рішення суду від 27 лютого 2017 року, судом не встановлено.

Зокрема, з заяви слідує, що позивачу не зрозумілий порядок виконання рішення суду Красногорським управлінням ЗАГСу Головного Управління ЗАГСу Московської області.

При цьому жодних доказів труднощів виконання рішення суду не надано.

Посилання заявника на те, що в позовній заяві позивач просив виключити відомості про ОСОБА_4 як про батька з актових записів про народження дітей, для вирішення заяви про розяснення рішення суду значення не має, оскільки суд розяснює рішення, не змінюючи його змісту, а резолютивна частина рішення відомостей про виключення відомостей про ОСОБА_4 як про батька з актових записів про народження дітей не містить.

Якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, то відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України в такому випадку суд може ухвалити додаткове рішення, але це не є підставою розяснення рішення відповідно до ст. 221 ЦПК України.

У резолютивній частині рішення від 27 лютого 2017 року чітко зазначено, як суд вирішив позовні вимоги визнати ОСОБА_3 батьком дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, записати його батьком дітей та внести зміни до актових записів про їх народження.

Суд вирішив справу на підставі ст. 128 Сімейного кодексу України, розглянувши позов особи, яка вважає себе батьком дитини, про визнання батьківства (ч. 3 ст. 128 СК України).

Позов про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини відповідно до ст. 136 СК України може бути предявлено особою, яка записана батьком дитини.

З рішення суду від 27 лютого 2017 року не вбачається застосування зазначеної норми матеріального права (ст. 136 СК України).

Суд не вправі змінювати зміст рішення при вирішенні питання про його розяснення.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, беручи до уваги, що рішення суду є зрозумілим, підстав для розяснення рішення суду немає, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 про розяснення рішення до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про розяснення рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_8