Справа № 219/5747/17
Провадження № 2/219/3229/2017
13 листопада 2017 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Погрібної Н.М.,
при секретарі Мирошниченко О.Л.,
за участю позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПОГ «Артемівське учбово-виробниче підприємства українського товариства сліпих» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час заборгованості по день фактичного розрахунку та стягнення моральної шкоди,-
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час заборгованості по день фактичного розрахунку та стягнення моральної шкоди з ПОГ «Артемівського учбово-виробничого підприємства українського товариства сліпих».
В обґрунтування позову вказувала, що з січня 2011 року по 31.03.2017року вона знаходилась у трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді чергової по гуртожитку. На підставі наказу №5-К від 31.03.2017року, вона була звільнена з займаної посади.
Відповідач при звільненні не розрахувався з нею, у звязку з чим, заборгованість по заробітній платі складає 8700,00грн., яку просить стягнути з відповідача. Крім того, вказує, що підприємство не виплатило їй середній заробіток за час затримки за весь час заборгованості, яку просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку вона оцінює у сумі 2000,00грн.
В подальшому 09.06.2017року позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки по день ухвалення рішення суду та моральну шкоду у сумі 2000,00грн.
В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні заяви, просивши уточнений позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або повідомлення причин неявки в судове засідання. Керуючись ст.169 ч.4, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутність відповідача і постановити заочне рішення.
Суд вислухавши позивачку, дослідивши докази приходить до наступного.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст. 116 КЗпП України, відповідно до якої при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства проводяться в день звільнення.
Згідно записів в трудової книжки ОСОБА_1з січня 2011 року по 31.03.2017року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді чергової по гуртожитку.
Згідно довідки, виданої ПОГ «Артемівським учбово-виробничим підприємством українського товариства сліпих» від 20.06.2017року, середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає 148,32грн.
Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до частини 1 статті 115 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Статтею 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» визначено, що суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, з урахуванням норм діючого законодавства України, верховенства права, справедливого, неупередженого розгляду даної справи, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки заробітної плати при звільненні підлягають задоволенню.
Так, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року за № 100 затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 5 вищевказаного порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Пунктом 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.
Таким чином, з відповідача слід стягнути середньоденний заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення на час ухвалення рішення, тобто з 07.06.2016року(день фактичного розрахунку заробітної плати) по 13.11.2017року,(яка становить 148,32грн.(середньоденна заробітна плата)*160днів =23 731,20грн.
Статтею 237-1 Кодексу законів про працю України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди у разі, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до статті 28 Конституції України, ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводження чи покаранню.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності ( в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у сумі 2000грн., слід задовольнити частково у розмірі 1000,00грн., виходячи з принципів розумності та справедливості, оскільки діями відповідача були спричинені моральні переживання, страждання позивачці, вона була змушена надавати додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до вимог частини 3 статті 88 ЦПК України, позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору, при цьому він стягується з відповідача в дохід держави, а тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1600,00грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10, 11, 59, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215,224-227 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 115, 116, 117, 237-1 Кодексу законів про працю України, ст. 15, 16, 23 Цивільного кодексу України, ст. 3, 28 Конституції України, п. п. 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПОГ «Артемівське учбово-виробниче підприємства українського товариства сліпих» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час заборгованості по день фактичного розрахунку та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з ПОГ «Артемівського учбово-виробничого підприємства українського товариства сліпих» на корить ОСОБА_1, 7 липня 1948року народження(ІПН НОМЕР_1)середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку у розмірі 23 731,20грн.
Стягнути з ПОГ «Артемівського учбово-виробничого підприємства українського товариства сліпих» на корить ОСОБА_1, 7 липня 1948року народження(ІПН НОМЕР_1) в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000,00грн.
Стягнути з ПОГ «Артемівське учбово-виробниче підприємства українського товариства сліпих» на користь держави судові витрати у розмірі 1600,00грн.
В іншій частині позову відмовити.
Це рішення набирає законної сили, якщо його не буде оскаржено в строк, передбачений для оскарження останнього.
На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.
Рішення винесено суддею одноособово в нарадчий кімнаті.

Суддя Н.М.Погрібна