У Х В А Л А

іменем україни

25 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» про стягнення індексації та компенсації, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що з 25 липня 2003 року по 1 лютого 2013 року він працював у публічному акціонерному товаристві «Концерн Хлібпром» (далі - ПАТ «Концерн Хлібпром») на посаді головного інженера. 1 лютого 2013 року його було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату. Зазначав, що при звільненні з ним не було проведено повного розрахунку. Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року, яке набрало законної сили після його апеляційного та касаційного перегляду 5 вересня 2014 року, стягнуто з ПАТ «Концерн Хлібпром» на його користь суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 19 890 грн 82 коп. та 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вважав, що на підставі ч. 6 ст. 95 КЗпП України стягнута на його користь заробітна плата підлягає індексації, так як відповідач умисно допустив прострочення її виплати.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму індексації заборгованої заробітної плати в сумі 17 309 грн 73 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушення строків її виплати в сумі 29 233 грн 42 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 122 602 грн 99 коп., 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 липня 2016 року задоволено заяву представника ПАТ «Концерн Хлібпром» - Книжник М.В. про відвід судді Славінської Н.Л. та передано справу на розгляд до Вінницького районного суду Вінницької області.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 30 серпня 2016 року ПАТ «Концерн Хлібпром» звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року у відмовлено відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Концерн Хлібпром» на ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 липня 2016 року.

У касаційній скарзі ПАТ «Концерн Хлібпром», посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати судове рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження, установленого ч. 2 ст. 294 ЦПК України, поважні причини пропущення такого строку відсутні, оскільки представник заявника був присутнім при проголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення, а також отримав повний текст судового рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального закону.

Пропустивши строк апеляційного оскарження й звернувшись до апеляційного суду із заявою про поновлення цього строку, ПАТ «Концерн Хлібпром» посилалося на те, що вказаний строк пропущено з поважних причин, так як копію ухвали не було направлено за юридичною адресою товариства, а отримання копії ухвали представником ПАТ «Концерн Хлібпром» Книжник М.В. не свідчить про обізнаність відповідача про існування даної ухвали, так як відповідач та його представник є окремими незалежними особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційний суд за заявою особи може поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення у разі наявності поважних причин пропущення цього строку.

Визнаючи причини пропущення строку апеляційного оскарження неповажними й про відсутність підстав для його поновлення, апеляційний суд виходив із того, що заявник та його представник були присутніми у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частин ухвали районного суду, а представник відповідача Книжник М.В. отримала повний текст оскаржуваної ухвали 11 липня 2016 року.

Згідно із ч. 3 ст. 38 ЦПК України, юридичних осіб представляють їхні органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Із системного тлумачення положень ст. ст. 26, 38, 44, 76 ЦПК України випливає, що надане процесуальним законом право особі брати участь у справі через представника, передбачає вчинення представником від імені та в інтересах особи певних юридичних дій, що позбавляє сторону або третю особу необхідності їх вчиняти самостійно.

Відповідно до положень ст. ст. 26, 38, 44, 76 ЦПК України участь відповідача у справі через представника, який діяв від його імені та в його інтересах, означає, що представник отримала копію ухвали суду для відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 294 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня її отримання.

Представник відповідача - Книжник М.В. була присутня в судовому засіданні при проголошенні оскаржуваної ухвали, отримала копію повного тексту ухвали суду від 6 липня 2016 року про відвід судді Славінської Н.Л. та передання справи на розгляд до Вінницького районного суду Вінницької області 11 липня 2016 року, повноваження КнижникМ.В. як представника ПАТ «Концерн Хлібпром» посвідчені довіреністю, дійсною до 1 жовтня 2016 року, яка в тому числі має право на оскарження судового рішення.

Крім того, при апеляційному перегляді ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 липня 2016 року за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представником ПАТ «Концерн Хлібпром», Книжник М.В., подавалися клопотання та заява про ознайомлення з матеріалами справи.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Учасник процесу зобов'язаний добросовісно користуватись своїми процесуальними правами (ч. 3 ст. 27 ЦПК України).

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.П.Штелик