Справа №639/3173/17
Провадження №2/639/1544/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заяви недійсною, поновлення запису про іпотеку та заборони відчуження та визнання нового іпотекодавця,

ВСТАНОВИВ :

25 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заяви недійсною, поновлення запису про іпотеку та заборони відчуження та визнання нового іпотекодавця.

Ухвалою суду від 07.06.2017 року у даній справі було відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду.

28 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд постановити ухвалу про оголошення заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач та відповідач ОСОБА_6 намагалися вирішити спір мировою угодою та скасувати попередні заходи забезпечення позову, але ОСОБА_6 домовленостей з позивачем не дотрималася та повторно продала квартиру АДРЕСА_2, яка є предметом іпотеки, і у позивача є всі підстави вважати, що новий власник також може відчужити вищезазначену квартиру, що призведе до неможливості виконання рішення суду.

Суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 151 ЦПК України з врахуванням розяснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 вказаної постанови вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК (1618-15) перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має зясовувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за доцільне оголосити заборону відчуження нерухомого майна.

Підставою для оголошення заборони відчуження майна є докази, що свідчать про наявність такого майна, та його належність особі на праві власності.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухому майно №105326862 від 28.11.2017 року, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3, реєстраційний номер майна: 01.

Суд вважає, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки предметом спору є вказане вище нерухоме майно, а тому суд вважає необхідним оголосити заборону відчуження вказаного нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заяви недійсною, поновлення запису про іпотеку та заборони відчуження та визнання нового іпотекодавця задовольнити.

Оголосити заборону відчуження квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5, реєстраційний номер майна: 01.

Ухвала підлягає негайному виконанню органами або субєктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя В.В. Труханович