Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Компаніївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури в інтересах держави до Мар`ївської сільської ради Компаніївського району, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними рішень сесії Мар`ївської сільської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов'язання повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника прокурора Кіровоградської області на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 06 липня 2016 року, рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року Компаніївський відділ Олександрійської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_6 згідно з рішенням Мар`ївської сільської ради Компаніївського району від 03 вересня 2009 року № 316 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,25 га у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на території с. Тернова Балка Компаніївського району за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у землях запасу.

Рішенням Мар`ївської сільської ради Компаніївського району від

18 листопада 2009 року № 360 затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність ОСОБА_6

28 грудня 2009 року ОСОБА_6 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку.

Враховуючи, що зазначені рішення Мар`ївської сільської ради прийнято всупереч вимог ст. ст. 22, 38, 39 ЗК України, позивач просив визнати недійсним рішення сесії Мар`ївської сільської ради Компаніївського району № 316 від 03 вересня 2009 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_6; визнати недійсним рішення сесії Мар`ївської сільської ради Компаніївського району № 360 від 18 листопада 2009 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий ОСОБА_6; зобов'язати ОСОБА_6 повернути територіальній громаді в особі Мар`ївської сільської ради Компаніївського району земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер НОМЕР_1 шляхом складання акту прийому-передачі.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2015 року замінено відповідача ОСОБА_6, яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1, її правонаступниками - ОСОБА_4,

ОСОБА_5

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 06 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 року рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 06 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

У касаційній скарзі заступник прокурора Кіровоградської області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 165/0/32-17 від

16 травня 2017 року здійснено автоматичний перерозподіл справи у зв'язку з відставкою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_7, справу передано до провадження судді Попович О.В.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив із необгрунтованості позовних вимог, оскільки передача земельної ділянки у власність ОСОБА_6 була здійснена Мар'ївською сільською радою без порушення вимог земельного законодавства. При цьому зазначено, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого заявляла Мар`ївська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскаржувані рішення Мар'ївської сільської ради прийняті з порушенням норм земельного законодавства щодо розпорядження землями визначеної категорії. Водночас, при зверненні до суду прокуратурою пропущено строк позовної давності, про застосування якого заявляв відповідач, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Даний висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Встановлено, що рішенням Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області від 03 вересня 2009 року № 316

ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,25 га у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на території с. Тернова Балка Компаніївського району за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у землях запасу.

Рішенням Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області від 18 листопада 2009 року № 360 затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність

ОСОБА_6 за рахунок земель житлової та громадської забудови Мар`ївської сільської ради в с. Тернова Балка.

28 грудня 2008 року ОСОБА_6 видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно положень ст. 19 ЗК України, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, кожна з яких, що не надана у власність або користування громадян чи юридичних осіб, може перебувати у запасі.

Частинами 1, 2 ст. 20 ЗК України, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про планування і забудову територій», яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з питань забудови та іншого використання територій, вибору, вилучення (викупу) і надання земельних ділянок для містобудівних потреб приймаються в межах, визначених законом відповідно до містобудівної документації за погодженням з спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури.

Встановивши, що спірними розпорядженнями Мар`ївської сільської ради Кіровоградської області було виділено земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення та надано ОСОБА_6 у власність вже з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, без прийняття рішення про зміну цільового призначення землі, при цьому була відсутня і містобудівна документація по с. Тернова Балка, генеральний план, проект планування і забудови території, а також встановлені в натурі межі с. Тернова Балка, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про прийняття оспорюваних розпоряджень з порушенням норм земельного законодавства.

При цьому враховуючи, що оскаржувані рішення були прийнятті

03 вересня, 18 листопада 2009 року, а позов пред'явлено 09 жовтня

2014 року, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності, про застосування якого заявляв відповідач (т. 1, а.с. 187-188). Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 28 вересня 2016 року у справі № 6-832цс16 та від 16 листопада 2016 року у справі

№ 6-2469цс16 та доводами касаційної скарги не спростовується.

Суд апеляційної інстанції вірно визначився із характером спірних правовідносин, нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Докази та обставини, на які посилається заступник прокурора Кіровоградської області у касаційній скарзі, були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції, при їх дослідженні і встановленні судом було дотримано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалене із дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

В.М.Коротун

Л.М.Мазур