н/п 2-з/490/138/2017 Справа № 490/5943/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

12 липня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваші С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії і внесення змін до умов трудового строкового контракту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання вчинити певні дії і внесення змін до умов трудового строкового контракту, в якому просила зобовязати Миколаъвську обласну державну адміністрацію внести зміни до п.24 розділу УІ контракту, укладеного 12.07.2016 року та привести цей пункт і строк дії контракту у відповідності до вимог діючого законодавства , встановивши строк дії контракту від трьох до п'яти років..

Одночасно з позовом, позивач надав суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії Розпорядження № 251-рк від 05.07.2017 р. голови Миколаївської облдержадміністрації ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради з 13.07.2017 р. у звязку з закінченням строком дії контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначені відомості, потрібні для забезпечення позову.Статтею 152 цього Кодексу встановлено, що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4,5 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При розгляді справ, судам необхідно враховувати, що змістом заходів забезпечення та метою їх застосування є захист інтересів учасника процесу, а не позбавлення (порушення) прав інших осіб.

Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств та юридичних осіб.

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

До того ж , до заяви позивачем не додано достеменних доказів або посилань на такі докази чи обставини на обгрунтування припущення щодо необхідності вжиття таких заходів по забезпеченню позову, не доведено те, що зупинення дії розпорядження відповідача про її звільнення за закінченням строку дії трудового контракту може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення саме в межах заявлених позовних вимог про внесення змін до трудового контракту.

Крім того, забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб, є фактичним вирішенням позовних вимог до розгляду справи по суті.

Враховуючи характер спірних правовідносин, обставини справи, відповідність виду заходів забезпечення позову вимогам закону, керучись вимогами ч. 5 ст. 153 ЦПК України, положень п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд дійшов висновку про безпідставність твердження позивача про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції у 5-днний строк з дня проголошення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва О.А. Гуденко