АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2206/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Морозов В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівСіренка Ю. В., Ювшина В. І.
при секретаріЧуйко А. В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Черкаської міської ради , ОСОБА_9 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка 03 січня 2017 року звернулася до суду з даним позовом , мотивуючи свої вимоги тим, що у жовтні 2016 року дізналась про смерть своєї сестри, про що свідчить отримане нею свідоцтво про смерть сестри від 06.10.2016 року. Вказувала , що після її смерті відкрилась спадщина на грошові вклади, що знаходяться на її рахунках у ПАТ "ПРИВАТБАНК".

До початку слухання справи по суті представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій він вказує причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем, окрім незнання про факт смерті сестри, також віддалене місцезнаходження позивача від місця відкриття спадщини, з січня по серпень 2015 року позивач постійно хворіла, частину даного періоду часу знаходилась на стаціонарному лікуванні, відсутність у неї необхідних коштів для приїзду за місцем відкриття спадщини та на оплату нотаріальних послуг.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача заявлені уточнені позовні вимоги підтримав повністю і просив суд визначити додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті сестри позивачки ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог повністю відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представник позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального права , вважає його незаконним, необґрунтованим і просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення , яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що не доведена поважність причин пропуску строків для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року у Черкаському районі Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.10.2016 року серія НОМЕР_3 ( а. с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 16.08.1985 року ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, батьками зазначено ОСОБА_11, ОСОБА_12 ( а. с5).

Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року, батьком зазначено ОСОБА_11, матір'ю - ОСОБА_14 ( а. с. 8).

Згідно з витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04.10.2016 року за № 3 та № 5 ОСОБА_13 10.01.1987 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_15 та змінила прізвище на "ОСОБА_15". 23.11.1991 року ОСОБА_16 зареєструвала шлюб з ОСОБА_17 і змінила прізвище на "ОСОБА_6" ( а. с. 6, 7).

Згідно відомостей Першої Черкаської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_10 заведена 06.02.2015 року, свідоцтво про право на спадщину видано 11.08.2015 року ( а. с. 22).

Відповідно до довідки ТОВ "Інститут Європейської інтеграції" від 30.03.2017 року ОСОБА_8 працювала у ТОВ "Інститут Європейської інтеграції" за цивільно-правовою угодою у період з 04.12.2014 року по 27.05.2015 року та з 05.06.2015 року по 20.08.2015 року на посаді помічника( а. с. 39).

У витязі з медичної карти № НОМЕР_1 "Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради" зазначено, що ОСОБА_8 перебувала на лікуванні з 27.05.2015 року до 05.06.2015 року( а. с. 40).

У витязі з історії хвороби № НОМЕР_2 "Третя Черкаська міська лікарня ШМД" вказано, що ОСОБА_8 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 14.11.2015 року по 20.11.2015 року ( а. с. 41).

Відповідно до відомостей Черкаської районної державної нотаріальної контори, які надійшли на запит суду, після смерті ОСОБА_10 з заявою про прийняття спадщини звернувся її брат ОСОБА_9 06.02.2015 року, заведено спадкову справу 06.02.2015 року. Щодо частини спадкового майна ОСОБА_9 видано свідоцтво про право на спадщину за законом 11.08.2015 року після смерті ОСОБА_10 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, щодо іншої його частини, а саме 1/4 частини квартири АДРЕСА_3 та 2/5 частини квартири АДРЕСА_2 видано лист-роз'яснення від 01.02.2017 року щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину( а. с. 51 - 87).

Відповідно до Постанови ВСУ України від 04.11.2015 року у справі № 6-1486цс15 за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справі №6-85цс12 від 26 вересня 2012 року та у справі № 6-1486цс15 від 04 листопада 2015 року, і відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Посилання апелянта як поважну причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини на те, що вона хворіла, перебувала у місці, яке віддалене від місця прийняття спадщини не заслуговують на увагу, оскільки районним судом вірно зазначено, що ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а згідно із письмовими доказами наданими суду, позивач перебувала на стаціонарному лікуванні з 27.05.2015 року по 05.06.2015 року, та з 14.11.2015 року до 20.11.2015 року, тобто не протягом усього строку подачі заяви про прийняття спадщини.

Крім того, колегія суддів, враховуючи вищезазначене вважає посилання позивача на значну відстань від місця відкриття спадщини необґрунтованими, оскільки відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, ОСОБА_8 могла своєчасно звернутися із заявою до нотаріуса шляхом направлення її поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Однак, достовірних та беззаперечних доказів, які б вказували та підтверджували поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів що перешкоджали позивачу звернутися з відповідною заявою суду не надано, а судом не встановлено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції надав об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначив, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У зв'язку з вищевикладеним, на підставі повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з'ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_8 до Черкаської міської ради , ОСОБА_9 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

При цьому колегія суддів відхиляє апеляційні доводи з посиланням на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України , оскільки районним судом вірно встановлені обставини, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; і судом вірно визначені правовідносини сторін випливають із встановлених обставин і правильно застосована правова норма до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року в даній справі залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Черкаської міської ради , ОСОБА_9 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :