Справа № 310/6148/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І, при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дакорт плюс» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Дакорт плюс» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який в подальшому уточнила, вказуючи, що 17.03.2017 року згідно наказу № 53-к (п.1) від 16.03.2017 року вона була прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів ТОВ «Дакорт плюс». Трудовий договір у письмовій формі роботодавцем оформлено не було. 06.06.2017 року позивача звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні трудову книжку їй не видали, а надіслано «Новою поштою» та отримано нею 09.08.2017 року, у звязку з чим вона не мала можливості у зазначений період працевлаштуватися на іншу роботу або встати на облік у центр зайнятості як безробітна, а також була позбавлена будь-яких засобів для існування та забезпечення сімї. Просила стягнути з ТОВ «Дакорт плюс» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 5140,62грн.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти позову не заперечував.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Із копії трудової книжки серія БТ-І № 9340353 на імя ОСОБА_1 вбачається, що з 07.03.2017 року по 06.06.2017 року вона перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Дакорт плюс» (а.с. 5).

Відповідно до наказу № 112-к п.1 про припинення трудового договору (а.с. 4) ОСОБА_1 звільнена 06.06.2017 року з посади продавець продовольчих товарів за угодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпП України).

У роздруківці з інтернет сайту «Нова пошта» видно, що поштове відправлення по експрес-накладній №6719 отримано 09.08.2017 року (а.с. 21).

Відповідачем не заперечується та обставина, що при звільненні позивачу трудову книжку не видано, що отримана вона поштовим відправленням 09.08.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З урахування зазначеного суд вважає встановленими факт несвоєчасної видачі трудової книжки та дату її отримання позивачем 09.08.2017 року.

Згідно зі ст. 24 КЗпП України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 48 КЗпП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад пять днів.

Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 6 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Згідно з пунктом 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад пять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно п. п. 2.2, 2.3, 2.4 Інструкції до трудової книжки вносяться відомості про працівника, відомості про роботу, звільнення. Записи в трудовій книжці при звільненні повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Записи в трудовій книжці про прийняття на роботу в будь-якому разі вносяться не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення.

За приписами п. 4.1. Інструкції власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10. цієї Інструкції.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в абзацах першому, третьому пункту 32 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», оскільки згідно зі статтею 235 КЗпП України оплаті підлягає вимушений прогул, вимоги працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню в тому разі і за той період, коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача трудової книжки або неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника. У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

При обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу у звязку з несвоєчасної видачею трудової книжки суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ «Період, за яким обчислюється середня заробітна плата» «Порядку обчислення заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Згідно із п 8 розділу III «Виплати, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати» цього порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

В індивідуальній відомості про застраховану особу Форма ОК-5 (а.с.6) останніми двома календарними місяцями роботи ОСОБА_1 є травень та червень 2017 року. У травні 2017 року за 31 робочий день нарахована заробітна плата у розмірі 2445,00 грн., а у червні 2017 року за 5 робочих днів нарахована заробітна плата у розмірі 551,20 грн.

При визначенні розміру відшкодування середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки при звільнені суд враховує кількість робочих днів затримки, починаючи з дня звільнення 06.06.2017 року по день отримання трудової книжки 09.08.2017 року 47 днів. Середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 3911,81грн, виходячи з наступного розрахунку:

- ((2445,00+551,20):(31+5)) = 83,23грн.середньоденна заробітна плата,

- 83,23 х 47 = 3911,81грн.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 3911,81грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 24, 47, 48, 235 КЗпП України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорт плюс» () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 3911,81грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорт плюс» (код ЄДРПОУ) в дохід держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя