Справа № 754/8454/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шевчука О.П.

при секретарі Базік А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на постанову старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві про повернення виконавчого документу стягувачу

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» із скаргою на повідомлення старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві про повернення виконавчого документу стягувачу.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22.11.2016 року задоволено вимоги АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

10.02.2017 року на підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист, який передано стягувачем для виконання до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

27.03.2017 року АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» отримало повідомлення, винесене старшим державним виконавцем Деснянського РВ у м. Києві ГТУЮ м. Києва Диких О.В. про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання.

Відповідно зазначеного повідомлення підставною для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання слугувала та обставина, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Скаржник вважає таке рішення державного виконавця таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, зазначаючи, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.06.2014 року прийнято рішення щодо початку процедури ліквідації Банку та призначено уповноважену особу на ліквідацію Банку.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державним органом а тому відповідно ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» звільнений від сплати авансового внеску.

Посилаючись на викладене, представник скаржника просить суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Диких О.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу без виконання, скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу без виконання та зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Представник скаржника в судові засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Державний виконавець, дії якого оскаржуються, в судові засідання також не з'явився, надавши до суду письмові заперечення проти скарги з клопотанням розглянути справу без його участі (а.с. 28 - 29).

Заперечення обґрунтовані тим, що стягувачем за виконавчим листом та відповідно заяви про відкриття виконавчого провадження є ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», який не є державним органом та не звільняється від сплати авансового внеску. Крім того, державний виконавець зазначає, що заявником не надано відомості про відкриті рахунки стягувача в органах Державної казначейської служби.

Оглянувши письмові докази, долучені до скарги, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість вимог представника ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.02.2017 року Деснянським районним судом міста Києва на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 25.01.2017 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» судового збору в розмірі 1296 грн. 35 коп. (а.с. 7).

16.03.2017 року страшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких Оленою Василівною винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (а.с. 6).

Як зазначає скаржник та визнає державний виконавець, дії якого оскаржуються, підставами для винесення зазначеного Повідомлення слугувало те, що стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно ч. 2 зазначеної норми Закону до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

В обгрунтвування скарги представник банку зазначає, що з 2014 року проводиться процедура ліквідації та призначена уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на проведення ліквідації Банку

Стягувач за виконавчим листом - ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є органом державної влади.

Так, відповідно ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Теорія держави і права визначає державний орган як складова частина механізму держави, яка має власну структуру, визначені законом повноваження владного характеру по управлінню конкретної сферою суспільного життя і тісно взаємодіє з іншими елементами державного механізму, утворюючими єдине ціле.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що Фонд гарантування вкладів не є державним органом, оскільки не виконує повноваження владного характеру та не є частиною державного механізму, а тому не звільнений від сплати авансового внеску при зверненні до органів виконавчої служби з заявами про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо, зокрема, стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність рішення державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Частиною 3 статті 387 ЦПК України встановлено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 386 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Представнику Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» в задоволенні скарги на повідомлення старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Диких Олени Василівни про повернення виконавчого документу стягувачу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя