Справа № 576/1928/17
Провадження № 2/576/746/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.17 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Терені Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сопицької сільської ради Глухівського району Сумської області, третя особа: Управління Держгеокадастру у Глухівському районі Сумської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) як на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі також позивач-1) та ОСОБА_2 (надалі також позивач-2) звернулися до суду з позовом до Сопицької сільської ради Глухівського району Сумської області (надалі також відповідач), третя особа: Управління Держгеокадастру у Глухівському районі Сумської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позивач обґрунтовував позов тим, що 07.12.2002 року померла ОСОБА_3, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, загальною площею 5,17 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Сопицької сільської ради, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія СМ № 0053286. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_4, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, оскільки на момент смерті матері проживав разом з нею. 04.07.2008 року ОСОБА_4 помер в с. Сопич Глухівського району Сумської області. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли його дружина ОСОБА_1 та його син ОСОБА_2, частково оформивши спадщину на належне ОСОБА_4 майно. Однак, оскільки сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії СМ № 0053286, зареєстрований під № 286 від 18.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданого на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 31.05.1996 року № 226, який за життя було видано ОСОБА_3, було втрачено, і нотаріус відмовила їм у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, вони не можуть оформити спадщину після померлого ОСОБА_4, яку він прийняв після смерті матері, і тому просять визнати за ними право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач-1 не зявилася, проте надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у її відсутність.

В судове засідання позивач-2 та його представник не зявилися, проте представник позивача-2 надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином та завчасно.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з довідки Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 460/103-17 від 12.07.2017 р., ОСОБА_3, яка померла 07.12.2002 р., було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія СМ № 0053286, зареєстрований під № 286 від 18.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Сопич», в розмірі 5,17 умовних кадастрових гектара. Сертифікат виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 31.05.1996 року № 226. (а.с. 14)

Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Враховуючи, що померла ОСОБА_3 за життя була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Сопич» на території Сопицької сільської ради, площею 5,17 умовних кадастрових гектара, то вона набула право, яке ОСОБА_4 міг успадкувати після її смерті, а позивачі можуть успадкувати після смерті ОСОБА_4

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 померла 07.12.2002 р. у селі Сопич Глухівського району Сумської області (а.с. 4), а відповідно до довідки Сопицької сільської ради № 484 від 05.07.2017 р. постійне місце проживання ОСОБА_3 було: с. Сопич, вул. Лугова, буд. 9, Глухівського району, на день смерті з ОСОБА_3 проживали: син ОСОБА_4, невістка ОСОБА_1, онук ОСОБА_2Заповіт від імені померлої сільською радою не посвідчувався. (а.с. 12).

Копією свідоцтва про народження ІІІ-БП № 336688 підтверджується, що ОСОБА_4 народився 27.08.1935 р. у с. Сопич Глухівського району Сумської області, і його матірю записана ОСОБА_3. (а.с. 8).

Копією свідоцтва про народження IV-УР № 1948459 від 24.03.1964 р. підтверджується, що ОСОБА_2 народився 27.02.1964 р. у с. Сопич Глухівського району Сумської області, і його батьком записаний ОСОБА_4 (а.с. 10).

З копії свідоцтва про одруження ІІ-ЯР № 361740 від 26.11.1954 р. вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 26.11.1954 р., актовий запис за № 17, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 (а.с. 11).

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 помер 04.07.2008 р. у селі Сопич Глухівського району Сумської області (а.с. 5), а відповідно до довідки Сопицької сільської ради № 485 від 05.07.2017 р. постійне місце проживання ОСОБА_4 було: с. Сопич, вул. Лугова, буд. 9, Глухівського району, на день смерті з ОСОБА_4 проживали: дружина ОСОБА_1, син ОСОБА_2Заповіт від імені померлого сільською радою не посвідчувався. (а.с. 12).

Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру та з оглянутої у судовому засіданні копії свідоцтва про право на спадщину за законом за номером в реєстрі № 3329 від 09.12.2009 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 (а.с. 34)

Оголошення в газеті «Глухівщина» підтверджує, що дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0053286, зареєстрований під № 286 від 18.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданий на підставі розпорядження голови Глухівської РДА від 31.05.1996 року № 226 на імя ОСОБА_3, загублений (а.с. 13).

Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном.

Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так як позивачі після смерті ОСОБА_4 прийняли спадщину та є спадкоємцями першої черги, за таких обставин суд доходить до висновку, що позивачі успадкували право на земельну ділянку, належну спадкодавцю, та в установленому порядку не можуть одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, а тому успадковане право позивачів підлягає захисту в судовому порядку.

Тому, враховуючи, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, померлий заповіт не залишив, спадкоємцями за законом першої черги є його дружина ОСОБА_1 та його син ОСОБА_2, сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, і вказана обставина перешкоджає позивачам оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, а також з урахуванням того, що відповідач та третя особа не заперечують проти задоволення позову і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку є законними, і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (від 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на ? частину кожному від земельної частки (пай), загальною площею 5,17 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Сопицької сільської ради Глухівського району Сумської області, яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0053286, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Сопич», за № 286 від 18.06.1996 року, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 226 від 31.05.1996 року, після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлого 04.07.2008 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.О.Колодяжний