Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Кафідової О.В., Коротуна В.М.,

Маляренка А.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Національного авіаційного університету, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Національного авіаційного університету на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 березня 2014 року на засіданні вченої ради Національного авіаційного університету (далі - НАУ) його було призначено на посаду першого проректора та введено до складу вченої ради університету. Наказом ректора НАУ № 194/к від 22 квітня 2014 року його прийнято на посаду першого проректора з 23 квітня 2014 року. Наказом в.о. ректора університету ОСОБА_2 № 3 від 20 серпня 2015 року його було звільнено з посади першого проректора НАУ на підставі статей 7, 21 КЗпП України у зв'язку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу. Наказом в.о. ректора НАУ ОСОБА_2 № 967/к від 05 листопада 2015 року відмінено наказ № 3 від 20 серпня 2015 року про його звільнення. Пунктом 2.1 вказаного наказу відновлено дію контракту з 06 листопада 2015 року. 06 листопада 2015 року наказом в.о. ректора університету ОСОБА_4 № 962/к скасовано всі накази в.о. ректора університету ОСОБА_2 від 05 листопада 2015 року, у тому числі і наказ про його поновлення на роботі, у зв'язку з чим його не допускають до виконання трудових обов'язків. Вказував, що наказ в.о. ректора НАУ ОСОБА_4 № 962/к від 06 листопада 2015 року «Про скасування наказів в.о. ректора НАУ ОСОБА_2» є незаконним, а його звільнення здійснено з порушенням норм чинного трудового законодавства та статуту університету.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просив: визнати наказ № 962/к від 06 листопада 2015 року незаконним та скасувати його; поновити його на раніше займаній посаді першого проректора НАУ; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 листопада 2015 року до моменту ухвалення рішення у справі; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 01 липня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано незаконним наказ НАУ № 962/к від 06 листопада 2015 року «Про скасування наказів в.о. ректора ОСОБА_2» в частині скасування наказу з особового складу № 967/к від 05 листопада 2015 року про відміну наказу в.о. ректора від 20 серпня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади першого проректора та про поновлення ОСОБА_3 на посаді першого проректора, відновлення дії контракту з 06 листопада 2015 року. Поновлено ОСОБА_3 на посаді першого проректора НАУ з 06 листопада 2015 року. Стягнуто з НАУ на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 листопада 2015 року по 09 березня 2016 року у розмірі 145 290,50 грн. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді першого проректора НАУ з 06 листопада 2015 року допущено до негайного виконання. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі НАУ, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що звільнення позивача відбулося з порушенням норм трудового законодавства.

Вказані висновки колегія суддів вважає правильними і такими, що узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Судами встановлено, що наказом ректора НАУ № 194/к від 22 квітня 2014 року ОСОБА_3 був прийнятий на посаду першого проректора університету з 23 квітня 2014 року.

Наказом в.о. ректора НАУ ОСОБА_2 № 3 від 20 серпня 2015 року скасовано наказ 194/к від 22 квітня 2014 року та звільнено ОСОБА_3 з посади першого проректора університету з 20 серпня 2015 року на підставі статей 7, 21 КЗпП України у зв'язку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу.

Наказом в.о. ректора НАУ ОСОБА_2 № 967/к від 05 листопада 2015 року відмінено наказ в.о. ректора університету № 3 від 20 серпня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади першого проректора, поновлено ОСОБА_3 на посаді першого проректора, відновлено дію контракту з 06 листопада 2015 року.

Наказом Міністерства освіти і науки України № 560-к від 05 листопада 2015 року «Про виконання обов'язків ректора» звільнено ОСОБА_2 від виконання обов'язків ректора НАУ, останній робочий день - 05 листопада 2015 року.

06 листопада 2015 року наказом в.о. ректора НАУ ОСОБА_4 № 962/к скасовано повністю всі накази від 05 листопада 2015 року, підписані ОСОБА_2 від імені керівника НАУ без повноважень.

За змістом ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтями 40, 41 КЗпП України визначені підстави для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Судом також встановлено, що в оскаржуваному наказі не зазначено правових підстав звільнення позивача, визначених статтями 40, 41 КЗпП України, а звільнення останнього відбулось з порушенням трудового законодавства.

За змістом частин 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що звільнення позивача відбулось з порушенням, передбаченого законом порядку звільнення, тому наказ в.о. ректора НАУ ОСОБА_4 № 962/к від 06 листопада 2015 року «Про скасування наказів в.о. ректора НАУ ОСОБА_2» в частині, що стосується позивача має бути визнаний незаконним.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, місцевим судом правильно застосовано норми матеріального права, зокрема Закону України «Про оплату праці» та Порядку, а також наведеного обґрунтований розрахунок та докази, що їх підтверджують.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, а надані сторонами докази, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд перевірив законність і обґрунтованість встановлених місцевим судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошової вимоги.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, а при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Національного авіаційного університету відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: О.В. Кафідова

В.М.Коротун

А.В.Маляренко

І.М.Фаловська