АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/7035/16-ц Головуючий в І інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: №22-ц/791/630/17 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Майданіка В.В.

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В..

секретар Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради про відшкодування витрат на правову допомогу, понесених при розгляді справи про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И Л А:

14 липня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом до комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 500грн., понесені нею при розгляді справи про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Позов обґрунтований тим, що при розгляді заяви відповідача про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 03.06.2014 року (у справі №667/2833/14-ц за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради про скасування дисциплінарного стягнення) вона понесла судові витрати на правову допомогу в розмірі 500грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2017 року у даній справі позов було задоволено. Суд вирішив: стягнути з відповідача на користь позивачки в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу при розгляді Херсонським міським судом Херсонської області заяви комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 03.06.2014 року у цивільній справі №667/2833/14-ц за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради про скасування дисциплінарного стягнення - 500,00грн.; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 551,20грн.

В апеляційній скарзі відповідач комунальне підприємство "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради просить вказане рішення суду скасувати й відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зокрема, зазначив, що суд в порушення ч.2 ст.9 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.82, 220 ЦПК України не звернув увагу на те, що питання про судові витрати не можуть вирішуватись іншим судом або шляхом пред'явлення позову в іншій справі. При цьому суд залишив поза увагою положення п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 12.06.2009 року, за якими питання про судові витрати не можуть вирішуватись іншим судом або шляхом пред'явлення позову в іншій справі. Також вказав, що поза увагою суду залишились доводи відповідача щодо визначення правового статусу адвоката в цивільному судочинстві, а саме адвокат як особа, яка надає правову допомогу (ч.1 ст.56 ЦПК), чи представник сторони (ч.1 ст.44 ЦПК). Також вказав, що суд повинен був відмовити у стягненні зазначених витрат, оскільки в даному випадку за відсутності ухвали суду про допущення до участі у справі особи, яка надає правову допомогу, адвокат діє в якості представника Позивача, а витрати на представництво не підлягають відшкодуванню, про що зазначив також і Конституційний Суд України в рішенні №6-рп/2013 від 11.07.2013 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

У провадженні Комсомольського районного суду м.Херсона перебувала цивільна справа №667/2833/14-ц за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради про скасування дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з копії ухвали Херсонського міського суду від 13.06.2016 року рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона у зазначеній справі №667/2833/14-ц від 03.06.2014 року позов був задоволений. Суд вирішив: скасувати наказ начальника комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради №10-к від 08.04.2014 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника ВК та ОП ОСОБА_2, яким їй оголошено догану; стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 243,60грн. (а.с.6-7).

При розгляді цієї справи із Херсонського міського суду була витребувана зазначена справа №667/2833/14-ц, за результатами розгляду якої й було ухвалено зазначене рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 03.06.2014 року (а.с.66-68 вказаної справи).

15 грудня 2015 року до суду надійшла заява комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 03.06.2014 року (а.с.6-7 або а.с.3-4 витребуваної справи за вказаною заявою).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 червня 2016 року вказана заява була залишена без задоволення (а.с.6-7, а.с.63-63 витребуваної справи за вказаною заявою).

Питання про розподіл судових витрат між сторонами, як це передбачено ст.88 ЦПК України, суд не досліджував та не вирішував.

Судом була досліджена справа за заявою комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 03.06.2014 року.

При апеляційному розгляді справи було долучено копію договору від 13 червня 2016 року з додатками №№1 і 2, укладеному між адвокатом Аміновою С.Р. і ОСОБА_2, за яким за яким адвокат прийняла доручення на ведення в інтересах ОСОБА_2 в тому числі цивільної справи (а.с.57 витребуваної справи за вказаною заявою).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №7 від 13.06.2016 року, оригінал якої був оглянутий судом, адвокатом Аміновою С.Р. прийнято від ОСОБА_2 за справою №667/2833/14-ц на підставі договору від 13.06.2016 року про надання правової допомоги 500,00грн. (а.с.32, 33, 35, 36).

ОСОБА_2 та її адвокат Амінова С.Р. уклали акт надання правової допомоги від 13.06.2016 року, який складено на підставі вказаного вище договору про надання правової допомоги, за яким адвокатом була надана правова допомога у справі за заявою комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 03.06.2014 року; вартість наданих услуг складає 500грн.; договір виконаний в повному обсязі (а.с.33).

До матеріалів справи долучено свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю №227 від 15.05.2002р на ім'я Амінової С.Р. та витяг з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с.35, 36).

Суд повно, всебічно дослідив обставини справи та дав належну оцінку зібраним доказам по справі, а тому, проаналізувавши положення ст.88 ЦПК України, Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", прийшов до вірного висновку про те, що позивачка ОСОБА_2 понесла витрати на правову допомогу в розмірі 500грн. у зв'язку з поданням відповідачем заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 03.06.2014 року.

При цьому суд прийшов до висновку, що з урахуванням досвіду адвоката Амінової С.Р. та зайняття нею адвокатською діяльністю з 1998 року, адвокатом надто завищений час надання правової допомоги у цій справі в 4 години, та визнав, що достатнім для надання такої допомоги є 30 хв., оскільки наведений зміст допомоги суд визнав фактичним і неминучим, тобто такий, що був необхідний та достатній. З урахуванням приймання адвокатом участі при розгляді справи в 33 хв, загальний час надання правової допомоги є 63 хв, а тому оцінені послуги адвоката в 500грн. відповідають зазначеному вище Закону.

Прийшовши до такого висновку, суд обґрунтовано задовольнив позов, стягнувши, крім того, судові витрати в розмірі 551,20грн. у вигляді сплати судового збору в цій справі.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновки суду не спростовують.

Зокрема, посилання заявника на неможливість вирішення питання про судові витрати іншим судом або шляхом пред'явлення позову в іншій справі до уваги не приймаються з огляду на положення ст.88, ч.3 ст.89 ЦПК України, права сторони на відшкодування понесених судових витрат, з огляду на обраний позивачкою спосіб відновлення свого права шляхом пред'явлення відповідного позову у цій справі та відсутність підстав для залишення його без розгляду та закриття провадження у справі.

Також слід залишити поза увагою й посилання на відсутність ухвали суду про допущення до участі у справі особи, яка надає правову допомогу, що саме по собі свідчить про статус адвоката як представника, якому витрати на представництво не підлягають відшкодуванню. При цьому слід зазначити, що в цій справі адвокат Амінова С.Р. як представник за ст.ст.40, 42 ЦПК України здійснювала надання правової допомоги з гонораром, який клієнт сплачує адвокату, визначеним за домовленістю сторін, що повноваження адвоката були підтверджені відповідно до положень ч.4 ст.42 ЦПК України та не потребували будь-якої ухвали суду про допущення її до участі в розгляді справи, що окремо передбачено за ст.56 ЦПК України для інших осіб, які є фахівцем у галузі права і за законом мають право на надання правової допомоги. Суд обґрунтовано зазначив, що у цій справі адвокат не здійснювала безоплатну правову допомогу, оскільки надання безоплатної правової допомоги врегульовано Законом України "Про безоплатну правову допомогу", згідно з яким визначено особи, які мають право на таку допомогу, визначено повноваження Центру з надання такої допомоги.

Статус адвоката Амінової С.Р. сторонами не заперечується, підтверджується наданими Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №227 від 15.05.2003 року та Витягом з Єдиного Реєстру адвокатів України Серія ВТ №000353.

При цьому слід враховувати положення Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, згідно п.1 ч.1 ст.1 вказаного Закону адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. За п.2 ч.1 ст.1 вказаного Закону адвокатська діяльність - ценезалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.1 ст.26 вказаного Закону: адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги; документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст.30 зазначеного Закону: гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту ч.1); порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч.2).

Що ж стосується посилань на Рішення Конституційного Суду України №6-рп/2013 від 11.07.2013 року, то воно є некоректним, оскільки в даному Рішенні дано офіційне тлумачення положень ч.1 ст.59 Конституції України та ч.1 ст.44 Господарського процесуального кодексу України. Більш того, при цьому Суд вирішив, що до складу судових витрат на юридичні послуги, які підлягають відшкодуванню юридичній особі у господарському судочинстві, належать суми, сплачені такою особою, якщо інше не передбачено законом, лише за послуги адвоката.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення додаткового рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська