Справа № 336/3787/17
Пр. № 2/336/2060/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

30 листопада 2017 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позову зазначив, що 04 вересня 2004 року сторони уклали між собою шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 893. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в сторін від шлюбу народився син - ОСОБА_3. 08 лютого 2007 року шлюб між сторонами було розірвано. Починаючи з серпня 2006 року відповідач фактично припинив спільне проживання з дружиною та дитиною. З того часу відповідач жодної участі в утриманні та вихованні сина не приймає. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її повному утриманні. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2006 року в цивільній справі № 2-3795/06 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р-н. в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на день направлення позову в провадженні Шевченківського відділу ДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р-н. Протягом всього часу стягнення, тобто за 11 років, відповідач жодного разу аліменти не сплатив. Станом на 27.06.2017 року заборгованість відповідача складає 83 935 грн. та 90 коп. З 2006 року і по день подачі даного позову відповідач жодного разу не відвідував свого сина, ним не цікавився, свої обов'язки щодо виховання дитини не виконував. Відповідач умисно ухиляється від сплати аліментів, офіційно не працевлаштовується, приховує від державного виконавця своє майно та доходи. Таким чином, з 2006 року відповідач свідомо ухиляється від будь-якої участі в вихованні та утриманні сина, що свідчить про необхідність позбавлення його батьківських прав. Відповідно до довідки навчального закладу, питаннями навчання сина відповідач не цікавиться, навчальний заклад жодного разу не відвідував, на батьківських зборах присутній не був. Відповідно до довідки головного лікаря КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», Відповідач станом здоров'я сина не цікавиться, лікувальний заклад жодного разу не відвідував.

Представник позивача просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання представник позивача не з'явився, 30.11.2017 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги, наполягає на його задоволені. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутності або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило.

Представник Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. 29.11.2017 року через канцелярію суду було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений i від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.224 та ч.5 ст.74 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, заслухавши позивача, думку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених обставин у справі та відповідним їм правовідносинам.

Статтями 10, 60 ЦПК України зазначено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обов'язок подання доказів покладено на сторін, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Як роз'яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

04 вересня 2004 року сторони уклали між собою шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 893, який 08 лютого 2007 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в сторін від шлюбу народився син - ОСОБА_3 (а.с.8, зворотна сторона).

Починаючи з серпня 2006 року відповідач фактично припинив спільне проживання з дружиною та дитиною. З того часу відповідач жодної участі в утриманні та вихованні сина не приймає. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її повному утриманні.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2006 року в цивільній справі № 2-3795/06 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р-н. в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9).

Станом на день направлення позову в провадженні Шевченківського відділу ДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р-н. (а.с.10).

Відповідач жодного разу аліменти не сплатив. Станом на 27.06.2017 року заборгованість відповідача складає 83 935 грн. та 90 коп. (а.с.11, зворотна сторона, а.с.12).

З 2006 року відповідач жодного разу не відвідував свого сина, ним не цікавився, свої обов'язки щодо виховання дитини не виконував.

Відповідач умисно ухиляється від сплати аліментів, офіційно не працевлаштовується, приховує від державного виконавця своє майно та доходи.

Відповідно до довідки навчального закладу, питаннями навчання сина відповідач не цікавиться, навчальний заклад жодного разу не відвідував, на батьківських зборах присутній не був (а.с.13).

Відповідно до довідки головного лікаря КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», відповідач станом здоров'я сина не цікавиться, лікувальний заклад жодного разу не відвідував (а.с.13, зворотна сторона).

Згідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування від 28.11.2017 № 1515/01-34/01 про доцільність позбавлення батьківських прав, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приділяє дитині належної уваги, не цікавиться його здоров'ям, розвитком та подальшою долею. Вихованням та утриманням дитини займається мати, тому позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним. Крім того, відповідач ОСОБА_2, в присутності спеціалістів відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей ЗМР 17.10.2017 року написав заяву, що має іншу сім'ю та двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу, участі у виховані ОСОБА_4, не приймає, та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_4 (а.с.57-58).

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню сина і вважає за необхідне позбавити його батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.10, 11, 27, 60, 208, 209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 164-166 СК України, ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав- задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Наумов