Справа № 450/1987/17 Провадження № 6/450/59/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Штойка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити подання державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1, погоджене начальником відділу державної виконавчої служби Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2, про примусове проникнення на прибудинкову територію житлового будинку та до житлового будинку, -

встановив:

20 липня 2017 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшло подання державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про примусове проникнення на прибудинкову територію житлового будинку та до житлового будинку за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Малечковичі, вул. Чехова, 9 для проведення вилучення описаного та арештованого майна боржника, яке передане на зберігання власнику будинку та родичу боржника ОСОБА_3 з метою своєчасного та повного виконання виконавчого провадження №46343989. В обгрунтування заявленого подання державний виконавець покликається на те, що 05.02.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 аліментів на утримання ОСОБА_6. В межах виконавчого провадження накладено арешти на все майно боржника, здійснено вихід за адресою зазначеною у виконавчому документі для перевірки майнового стану боржника, скеровано запити в ДФС України та ПФ України для зясування отримання доходу боржником. 18.07.2016 року описано майно боржника та передано на відповідальне зберігання його батьку ОСОБА_3. 24.10.2016 року державний виконавець призначив субєкта оціночної діяльності для встановлення ринкової вартості описаного та арештованого майна. На адресу зберігача майна скеровано вимогу державного виконавця про явку до державного виконавця. Однак при виході за адресою зберігання майна, державний виконавець не міг провести дії у звязку з відсутністю доступу до майна. 18.07.2017 року скеровано подання про вчинення кримінального правопорушення зберігачем майна відповідно до ст.ст. 382, 388 КК України.

У судовому засіданні державний виконавець подання підтримав та дав пояснення, аналогічні мотивам, викладеним у ньому. Просив подання задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до висновку, що у задоволенні такого слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що у провадженні Пустомитівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавче провадження ВП № 46343989 про примусове виконання виконавчого листа №462/1869/14-ц, виданого 17.12.2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1200 грн. щомісячно. Стягнення аліментів розпочати з 14.03.2014 року і проводити до повноліття дитини.

Виконавче провадження було відкрито згідно постанови державного виконавця Пустомитівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 від 05.02.2015 року.

Відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, рішення суду є обов'язковим до виконання.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб ст. 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Відповідно до п.п. 6, 7 р. ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016., №1404-VIII, рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Державний виконавець, відповідно до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються, відповідно до ст. 31 вище зазначеного закону, адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами. За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Проведення опису майна боржника, відповідно до ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження, здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

Як вбачається з матеріалів подання, акт опису та арешту майна від 18.07.2016 року було складено у відсутності боржника.

До подання державним виконавцем не долучено повідомлень про вручення боржнику ОСОБА_4 постанови про відкриття виконавчого провадження, про проведення виконавчих дій, крім висновку про вартість майна, що спростовує посилання виконавця в подані, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

З урахуванням наведених правових норм, суд приходить до висновку, що надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності беззаперечних доказів та підстав. В той же час, державним виконавцем таких доказів суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 202, 376 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про примусове проникнення на прибудинкову територію житлового будинку та до житлового будинку - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 5-ти днів з дня її проголошення або отримання копії.

Суддя Мусієвський В.Є.