Справа № 487/5954/17
Провадження № 6/487/230/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі - Єлишевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа громадянина України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання ним зобов'язань, покладених на нього наказом Господарьского суду Миколаївської області, мотивуючи свої вимоги тим, що останній ухиляється від виконання зобовязання за виконавчими документами.

В поданні зазначивши, що на виконанні в Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області №915/1232/14 виданого 07.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 51595,35 грн.

01.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 19.01.2015 року винесено постанову про накладена арешту на кошти боржника, оскільки у боржника наявні відкриті рахунки в МРУ ПАТ КБ «ПриватБанк»

Боржник самостійно і в добровільному порядку рішення суду не виконує.

Будь-якого майна за боржником не зареєстровано, будь-яких доходів не отримує.

23.07.2015 року і 26.06.2017 року здійснено вихід державного виконавця за адресою зазначеною у виконавчому документі та встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає. На виклик державного виконавця боржник до Заводського ВДВС м. Миколаїв не зявляється. За поданням державного виконавця ухвалою суду від 22.09.2017 року боржника ОСОБА_2 оголошено розшук.

Вказані обставини свідчать проте, що боржник ОСОБА_2ухиляється від виконання зобовязання за виконавчими документами.

В судове засіданні державний виконавець Квичак Т.Є. не зявилась, надала до суду заяву, просила розглянути подання за її відсутності, вимоги подання підтримала та просила про його задоволення.

Дослідивши надані матеріали, оцінивши докази, судом встановлено наступне:

На виконанні в Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області №915/1232/14 виданого 07.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 51595,35 грн.

Постановою від 01.12.2014 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом, доказів направлення постанови на адресу боржника: АДРЕСА_1 рекомендованим листом, відповідно до ст.ст. 25, 31 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» суду не надано.

Постановою від 18.02.2015 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунках в МРУ «ПриватБанк».

Боржник самостійно і в добровільному порядку рішення суду не виконує.

Місцем реєстрації боржника ОСОБА_2 у виконавчому документі та згідно довідки ВАДР УММС в Миколаївській області зазначена адреса: АДРЕСА_1.

Постановою від 11.04.2017 року державним виконавцем винесена постанова про арешт всього майна боржника.

Згідно наданих відповідей за боржником ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно не зареєстровано, зареєстрованих транспортних засобів не значиться.

Інформація щодо сум доходу з ДФСУ відсутня, не знайдено інформації про осіб-боржників, які працюють за трудовим та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи .

Державним виконавцем 23.07.2015 року, 26.06.2017 року здійснювалися виходи за місцем реєстрації боржника, але зі слів сусідів, ОСОБА_2 за даною адресою не проживає, місце його знаходження не відомо, на виклик до ДВС боржник не зявлявся, про що складено відповідний акт державного виконавця.

За поданням державного виконавця ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва у від 22.09.2017 року боржника ОСОБА_2 оголошено розшук.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Положенням п. 18 ч.3 ст.11 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника- юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місце знаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта падання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за мови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Як вбачається із судової практики, про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Так, державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Отже, державним виконавцем не надано суду доказів того, що боржник відмовляється виконувати розпорядження державного виконавця щодо проведення виконавчих дій або у інший спосіб ухиляється від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадження.

Безпідставними є посилання державного виконавця на ухилення боржника від покладених на нього рішенням обов'язків, у зв'язку з неявкою на виклики державного виконавця, оскільки це не може вважатися ухиленням в розумінні п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, оскільки про вчинення таких виконавчих дій боржник належним чином не був повідомлений.

Таким чином, державним виконавцем не доведено ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення, а тому є недоцільним в застосуванні тимчасового його обмеження у праві виїзду за межі України

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів з моменту її оголошення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку, передбачений ст.294 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина