У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - Кадиров Владислав Володимирович, про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати при звільненні належних працівникові грошових сум,

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що в період з 17 жовтня 2013 року до 31 березня 2015 року він перебував з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») в трудових відносинах, працюючи на посаді юрисконсульта сектору претензійно-позовної роботи Запорізького регіону відділу претензійно-позовної роботи управління по роботі з простроченою заборгованістю фізичних осіб з заставними кредитами Департаменту по роботі з проблемними активами фізичних осіб. 31 березня 2015 року він звільнений з роботи на підставі наказу № 582-к/Т. Зазначає, що при звільненні з роботи 31 березня 2015 року з ним не проведено повний розрахунок, а саме: не сплачено компенсацію витрат на відрядження у розмірі 346 грн 88 коп., що встановлено Василівським районним судом Запорізької області від 12 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили. Вважає, що відповідач повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 квітня 2015 року по 02 жовтня 2015 року, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2017 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 квітня 2015 року по 02 жовтня 2015 року у розмірі 37 249 грн 75 коп.

Вирішено питання щодо судового збору.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що оскільки з позивачем не проведено повного розрахунку в день його звільнення, тому відповідач повинен сплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 квітня 2015 року по 02 жовтня 2015 року.

Доводи заявника у касаційній скарзі стосовно того, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання про застосування строків позовної давності є необґрунтованими, тому що перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення виплат працівнику незалежно від тривалості затримки розрахунку, оскільки з позивачем не проведено фактичного розрахунку, тому останній не пропустив тримісячний строк для звернення до суду із вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено, та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирову Владиславу Володимировичу у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - Кадиров ВладиславВолодимирович, про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати при звільненні належних працівникові грошових сум, за касаційною скаргою на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак