Справа №751/2647/17
Провадження №2/751/913/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Маслюк Н.В.
при секретарі Дасюк Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, але не проживають в ній майже півтора року. Крім того, в квартирі також відсутні їх речі, комунальні послуг вони не сплачують. Зазначає, що не знімаючись з реєстраційного обліку за вказаною адресою добровільно відповідачі порушують його право розпорядження своєю власністю.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялись у встановленому порядку, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.
З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України.
Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування частини квартири від 22.07.2009 року (а.с.8-9) та договору міни від 28.08.1998 року (а.с.6) є власником квартири АДРЕСА_1. Відомості про право власності внесено до електронного реєстру прав власності на нерухоме майно 20.08.2009 року (а.с.9 зв).
Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 10.05.2017 року №803 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані, крім власника ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4.(а.с.39).
Згідно з рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.08.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано (а.с.13).
Відповідно пояснень свідків ОСОБА_5 - дружини позивача та ОСОБА_6 - сусідки, відповідачі у спірній квартирі не проживають більше року. Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вселилась до чоловіка взимку 2015 року. У квартирі відсутні особисті речі відповідачів, останні не проводять оплату за комунальні послуги. На даний час вона проживає з чоловіком.
Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи, що відповідачі за вказаною адресою відсутні більше року, поважність причин відсутності відповідачів у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, а отже відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України вони втратили право на користування даною квартирою.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 208-209, 212-215, 218, 226, 292 ЦПК України, ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Н.В. Маслюк