Справа № 720/1751/17
Провадження № 2/720/929/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Факащук А.П.

представника позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Жилівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно та визначення частки в майні колишнього колгоспного двору,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно та визначення частки в майні колишнього колгоспного двору, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1. Він своєчасно прийняв спадщину за заповітом. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримала правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку спадкового домоволодіння та визначити за ним частку в майні колишнього колгоспного двору.

Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги.

Представник відповідача Жилівської сільської ради Новоселицького району в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності.

Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Жилівської сільської ради Новоселицького району № 631 від 02 жовтня 2017 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1 відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали двоє осіб, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння.

Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1965 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Жилівській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння.

Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності.

Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до заповіту, який був складений 21 жовтня 2010 року та посвідчений секретарем Жилівської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець ОСОБА_4 заповіла позивачу все своє майно.

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв своєчасно, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Однак, у зв'язку із смертю спадкодавці та відсутністю за нею правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 та своєчасно прийняв спадщину, інших спадкоємців не має, то право власності на спадщину слід визнати за ним в порядку спадкування.

Окрім цього, позивачу не визначена частка в майні колишнього колгоспного двору, що збереглися на теперішній час, що унеможливує отримання ним свідоцтва про право власності на дане нерухоме майно та має значення для визначення частки спадкодавця у спільному сумісному майні.

При вирішенні даної позовної вимоги суд виходить з того, що згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів.

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про визначення за позивачем 1/2 частки у вказаному домоволодінні, як його частку в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося на теперішній час.

На підставі ст.ст. 16, 328, 1223, 1268, 1270 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «А», літньої кухні літера «Б», сараю літера «В», гаражу літера «Г», вбиральні літера «Д», огорожі № 1-2 та яке розташовано по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Визначити ОСОБА_2 1/2 частку в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося на теперішній час в домоволодінні по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літера «А», літньої кухні літера «Б», сараю літера «В», гаражу літера «Г», вбиральні літера «Д», огорожі № 1-2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: