УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губська Я.В.

при секретарі Хомінська Т.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» від 10.07.2017 року у справі №29/06-01/20 про стягнення з приватного підприємства «Студія оптимального будівництва Моноліт» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позову у розмірі 1500000,00 грн.

В судове засідання представник заявника не зявився, подав до суду заяву, в якій підтримав в повному обсязі подану заяву та просив розглянути справу без його участі.

Зацікавлена особа приватне підприємство «Студія оптимального будівництва Моноліт» в судове засідання не зявилися, його директор подав до суду заяву, в якій зазначив що їх підприємство не може добровільно виконати рішення третейського суду від 10.07.2017 року по справі №29/06-01/20, оскільки на теперішній час не має грошових коштів, а також просив розглянути справу без участі їх представника.

Розглянувши надану заяву представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 статті 56 Закону України «Про третейські суди», ч.2 ст. 389-7 ЦПК України заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду подається до суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Заяву про видачу виконавчого документа подано у строк, передбачений законодавством.

У відповідності до ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду набрало чинності.

При розгляді заяви судом у відповідності до ст. 56 Закону України «Про третейські суди» встановлено наступне.

На час розгляду заяви про видачу виконавчого документа рішення третейського суду ніким не оскаржено та не скасовано. Справа, по якій винесено рішення третейського суду підвідомча третейському суду відповідно до закону. Строк для звернення за видачею виконавчого листа не порушено. Рішення третейського суду винесено по суперечці, передбаченій третейською угодою, суд у розгляді справи не вийшов за межі угоди. Третейська угода не визнана недійсною компетентним судом. Склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам статей 16-19 Закону України «Про третейські суди». Рішення третейського суду не містить способів захисту прав і охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України.

З матеріалів справи вбачається, що 10.07.2017 р. року суддею постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» ОСОБА_2 було розглянуто позов ОСОБА_1 до приватного підприємства «Студія оптимального будівництва Моноліт», яким було стягнуто заборгованість за договором позики від 05.05.2017 р. в розмірі 1500000,00 грн.

Предметом спору по вказаній справі є стягнення заборгованості за договором позики. Даний спір не входить до вичерпного переліку спорів, які не можуть розглядатися третейськими судами відповідно до ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). При цьому відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» банк не є споживачем» (п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. № 5).

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» з метою захисту своїх порушених прав, передбачених ЦК України, справа про стягнення з приватного підприємства «Студія оптимального будівництва Моноліт» заборгованості за договором позики не відноситься до категорії справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), а тому вона є підвідомчою третейському суду.

Строк виконання рішення третейського суду не було встановлено.

Рішення підписане суддею, підпис якого посвідчено генеральним директором Товарної біржі «Компанія з продажу активів».

Статтею 46 Закону України «Про третейські суди» передбачено вимоги до рішення третейського суду. Рішення третейського суду викладається у письмовій формі і підписується третейським суддею, який одноособово розглядав справу, або повним складом третейського суду, що розглядав справу, в тому числі і третейським суддею, який має окрему думку. Окрема думка третейського судді викладається письмово та додається до рішення третейського суду.

Рішення постійно діючого третейського суду скріплюється підписом керівника та круглою печаткою юридичної особи засновника цього третейського суду.

Оскільки із рішення третейського суду вбачається, що даний третейський суд є постійно діючим, то зазначене рішення повинно бути скріплене підписом керівника та круглою печаткою юридичної особи засновника цього третейського суду, що і було зроблено.

Таким чином, аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що підстав для відмови у видачі виконавчого документа, які передбачені ч. 6 статті 56 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-10 ЦПК України відсутні, тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню. Відсутність виконавчого документу позбавляє стягувача можливості отримати призначену рішенням третейського суду суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 389-11 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд постановляє ухвалу про видачу виконавчого листа або про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Враховуючи специфіку правової природи ухвали про видачу виконавчого листа, стаття 389-11 ЦПК поширює на таку ухвалу правила, встановлені ЦПК для ухвалення рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 208, 209, 210, 3897-38911 ЦПК України, статтею 46, 56 Закону України «Про третейські суди», суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Компанія з продажу активів» від 10.07.2017 по справі № 29/06-01/20 наступного змісту:

«Стягнути з приватного підприємства «Студія оптимального будівництва Моноліт» () на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) 1500000,00 (один мільйони пятсот тисяч гривень 00 коп.) гривень.».

У відповідності до ст. 293 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду не підлягає окремому від рішення оскарженню.

Суддя