Справа № 2/593/279/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"30" червня 2017 р.

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куропатницької сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Куропатницької сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання за нею права власності на 4|8 частини будинковолодіння у АДРЕСА_1 що належала її бабі - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, рідній сестрі баби - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 мамі - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та батькові - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку спадкування за законом.

Позивачка та її представник ОСОБА_7 у судове засідання не з»явились, подали на адресу суду заяву в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позов ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Також, письмово сторона позивача уточнила свої позовні вимоги і просить суд визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем першої черги за законом право власності у виді на спадкове майно на 3/24 частин житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_2 яке залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та як за спадкоємицею першої черги за законом право власності на 6/24 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_3 яке залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6.

У судове засідання представник відповідача Куропатницької сільської ради не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі, просить справу розглядати за відсутності представника сільської ради.

Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, взявши до уваги заяви представника позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, який діяв до прийняття Цивільного Кодексу України від 01 січня 2004 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном…,, де зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Виходячи з норм п.4, 5 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України( 01.01 2004 року), Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного Кодексу України, застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, не залишивши заповіту. Після її смерті відкрилася спадщина у виді 1/8 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_4 (якою та правомірно володіла за життя як член колгоспного двору). На час відкриття спадщини її єдиним спадкоємцем першої черги за законом була її дочка ОСОБА_5, яка у визначений законом строк вступила в управління її спадковим майном і прийняла вищевказану спадщину, заяви про відмову від спадкового майна не подавала, однак за життя не переоформила на себе, тобто не зареєструвала себе власником такого майна.

Згідно ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за життя заповіту не складала. Після її смерті відкрилася спадщина у виді 1/8 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_3 яка правомірно за життя належала їй як члену колгоспного двору. На час відкриття спадщини спадкоємців першої черги за законом у неї не було, а єдиний спадкоємець другої черги за законом - рідна сестра ОСОБА_3, померла до відкриття спадщини після цієї спадкодавиці. Однак, на час відкриття спадщини була жива племінниця спадкодавиці по лінії зазначеної сестри - ОСОБА_5. А тому згідно ч.3 ст.1266 ЦК України, вона має право спадкувати ту частку спадщини, яка б належала як спадкоємиці другої черги за законом її матері - ОСОБА_3, якби та була живою на час відкриття спадщини. ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла, оскільки у встановленому законом порядку та в строк вступила в управління її спадковим майном, заяви про відмову від спадкового майна не подавала, однак за життя не переоформила на себе, тобто не зареєструвала на себе право власності на таке майно.

У подальшому, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, не залишивши заповіту. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті, як відомо суду були ОСОБА_6, як чоловік померлої та позивачка, як рідна її донька. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у виді 3/8 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_4 (де 1/8 частиною та володіла правомірно за життя як член колгоспного двору, а 2/8 частини успадкувала відповідно за вищевказаних обставин після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4). ОСОБА_6 та ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_5 прийняли спадщину, оскільки на час її смерті проживали разом, заяв про відмову від спадкового майна не подавали. Також, згідно інформації наданої Бережанською державною нотаріальною конторою після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину 23 травня 2011 року від «дочки ОСОБА_8» та було видано йому два свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки ОСОБА_8 23 травня 2011 року. Таким чином, зазначене спадкове майно після спадкодавиці ОСОБА_5 в рівних частках успадкували - по 3/24 частини із відповідною часткою у надвірних будівлях ОСОБА_6, як чоловік померлої, 3/24 частини із відповідною часткою у надвірних будівлях ОСОБА_1, як донька померлої та 3/24 частини із відповідною часткою у надвірних будівлях ОСОБА_8, як син померлої.

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, не залишивши заповіту. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 6/24 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_4( з яких 3/24 частини правомірно належали йому як члену колгоспного двору, а 3/24 частини він успадкував після смерті дружини ОСОБА_5 за вищевказаних обставин). Після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивачка ОСОБА_1, як рідна донька померлого. Позивачка строку на прийняття спадщини після зазначеного спадкодавця не пропустила, оскільки на час смерті постійно проживала із ним, заяви про відмову від спадкового майна не подавала.

Отже, позивачка фактично прийняла згадану спадщину після спадкодавців ОСОБА_5 та ОСОБА_6, де перешкодою в реалізації її права спадкування стала відсутність на ім'я померлих правовстановлюючих документів на згадане спадкове майно.

Зазначені судом факти доведені в судовому засіданні фактичним визнанням позову стороною відповідача, свідоцтвами про смерть ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та іншими доказами по справі.

Отже, судом встановлено, що позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, фактично прийняла спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, яке складається із 3/24 частин житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_5 якою померла правомірно володіла за життя, а тому її позовні вимоги слід задовольнити та визнати за нею право на таке спадкове майно.

Також судом встановлено, що позивачка як спадкоємиця першої черги за законом, фактично прийняла спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6, яке складається із 6/24 частин житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_5 якою померлий правомірно володів за життя, а тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачкою право на таке спадкове майно.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 549 ЦПК України ( в ред. 2001 року) ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1264 ЦК України в ред. 2004 року), суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємицею першої черги за законом, право власності на спадкове майно у вигляді 3/24 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_3 яке залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємицею першої черги за законом, право власності на спадкове майно у вигляді 6/24 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_3 яке залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко

Повний текст рішення складено 04 липня 2017 року.