Справа № 446/1282/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

відповідачки ОСОБА_4

представник ОСОБА_4 -ОСОБА_5

представника третьої особи Паночко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам"янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Ременівська сільська рада про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_4, третя особа: Ременівська сільська рада про визнання заповіту недійсним, мотивуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 р. померла її мама ОСОБА_7 Після похорон позивачка звернулась до державного нотаріуса Кам»янка-Бузького нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини від якого вона дізналася про існування двох заповітів, складених її мамою про існування яких їй не було відомо. Зокрема, заповітом від 08 квітня 2011 року, посвідченим секретарем виконкому Ременівської сільської ради Паночко О.І., було зроблено заповідальне розпорядження котрим наділено ОСОБА_3 правом успадкування державних актів на земельні ділянки серії НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3 від 04.08.2009 р. та НОМЕР_4 від 25.08.2004 р. Також заповітом від 04.02.2014 р., посвідченим секретарем виконкому Ременівської сільської ради Паночко О.І., наділено правом успадкування будинку, належних до нього господарських будівель та земельної ділянки, що розташована біля цього будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4. Вважає, що вищезазначені заповіти складені з порушенням законодавства України.Окрім того, зазначила, що вона є інвалідом Ш-ї групи, тому має право на обов»язкову частку спадкового майна. Просила суд постановити рішення яким визнати недійсним заповіт ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3, посвідчений 8 квітня 2011 р. секретарем виконкому Ременівської сільської ради Паночко О.І.. Визнати недійсним заповіт ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, посвідчений 4 лютого 2014 року секретарем виконкому Ременівської сільської ради Паночко О.І.

В судовому засіданні позивач, представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, посилаючись на мотиви позову.

Відповідач ОСОБА_4, представник відповідача ОСОБА_5 заперечили проти позову, зазначили, що заповідальне розпорядження ОСОБА_8, засвідчене 04 лютого 2014 року секретарем виконкому Ременівської сільської ради Паночко О.І. відповідає волі заповідача і волевиявлення спадкодавця було вільним. Відповідач зазначила, що заповідач не випадково позбавила права на спадкування свою дочку ОСОБА_1, свідомо призначивши її своїм спадкоємцем на випадок своєї смерті. Довгий час до смерті її бабусі остання допомагала їй по домашньому господарстві, речами особистого вжитку, відвідувала на усі свята, тому у них буди дружні родинні відносини, покійна знала про проблеми відповідачки із житлом. Зазначила, що вона та позивачка, її рідка сестра ОСОБА_9 являються співвласниками житлової квартири АДРЕСА_2. Відповідачка проживає тривалий час на орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3, оскільки її мати, позивачка по справі, та сестра разом із своєю сім»єю проживають за адресою її реєстрації. Відносно заповіту зазначила, що заповідач підписала заповіт власноруч та при здійсненні підпису в заповіті не перебувала у незвичайному стані, а заповіт відповідає всім вимогам законодавства. Щодо вимог позивача на обов»язкову частку у спадковому майні, зазначила, що хоча позивач стверджує, що являється інвалідом третьої групи та має право на обов»язкову частку у спадковому майні, але на момент смерті спадкодавця позивач не проходила медичного огляду на не має підтвердження своєї інвалідності. Лише 03.02.2015 року позивачем було пройдено медичний огляд, згідно якого їй встановлено інвалідність до 01.03.2016 року по причині загального захворювання. Просили суд у позові відмовити,

Представник третьої особи - секретар Ременівської сільської ради Паночко О.І. суду пояснила, що заповіти складалися у сільській раді, ОСОБА_7 була при пам»яті та свідомому розумі. При посвідченні заповіту було перевірено її дієздатність та роз'яснено наслідки заповіту і її право змінювати та скасовувати заповіт.

Суд, заслухавши сторони, представника третьої особи та вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 була матір'ю позивача ОСОБА_1 та бабцею відповідачки ОСОБА_4

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, 08 квітня 2011 року склала заповіт, посвідченого секретарем Ременівської сільської ради Кам»янка-Бузького району району Львівської області Паночко О.І. та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 15, згідно якого заповіла: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 04.08.2009 року; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 04.08.2009 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданий 04.08.2009 року; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданий 25.08.2004 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителю села Ременів.

Окрім того, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, 04 лютого 2014 року склала заповіт, посвідченого секретарем Ременівської сільської ради Кам»янка-Бузького району району Львівської області Паночко О.І. та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 11, згідно якого заповіла належний їй житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі, що розташовані в с. Ременів по вул. Незалежності, 50 Кам»янка-Бузького району Львівської області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительці м. Львів. Вказаний будинок належав спадкодавцеві ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 20.05.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1735.

Відтак, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а також заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами , визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 37 Закону України « Про нотаріат» до нотаріальних дій , що вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів сільських , селищних, міських Рад народних депутатів віднесено і посвідчення заповітів.

Відповідно до ч.14 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Недійсність окремого розпорядження, що міститься в заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

Таким чином, недійсність окремих частин заповіту не тягне недійсності його в цілому.

Як встановлено судом, при оформленні даного заповіту були дотримані вимоги до форми заповіту, а саме, заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт особисто підписаний заповідачем ОСОБА_7 і при його складанні та посвідченні дотримано таємницю заповіту, відповідно до ст. 1255 ЦК України. Даний заповіт, відповідно до вимог ст.1251 ЦК України, було посвідчено секретарем Ременівської сільської ради Паночко О.І.

Дані обставини підтверджуються поясненнями представника третьої особи Паночко О.І., яка суду підтвердила, що на час складення заповіту ОСОБА_7. , вона працювала секретарем Ременівської сільської ради Кам»янка-Бузького району. Для складання заповіту як у 2011 так і 2014 році ОСОБА_7 особисто прибула до сільської ради, де добровільно, без будь-якого примусу склала заповіт, тобто зробила особисте розпорядження відносно належного їй майна на випадок своєї смерті, вказавши спадкоємцем згідно заповіту, складеному у 2011 році ОСОБА_3; згідно заповіту 2014 року ОСОБА_4 При посвідченні заповіту було перевірено її дієздатність та роз'яснено наслідки заповіту і її право змінювати та скасовувати заповіт. Вказаний заповіт був підписаний ОСОБА_7 особисто і при складанні даного заповіту була присутня вона та ОСОБА_7

А тому, суд приходить до висновку, що заповіт, складений ОСОБА_7 08.04.2011 року та заповіт, складений ОСОБА_7 04.02.2014 року, відповідав справжньому її волевиявленню як спадкодавця, підстав для визнання їх недійсними судом не встановлено.

Відповідно до ст.1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії НОМЕР_6, позивачка проходила медичний огляд з 03.02.2015 року по 11.02.2015 року, група інвалідності третя; згідно матеріалів справи, копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого 21.01.2015 року, ОСОБА_7 померла 28 жовтня 2014 року.(а.с.6), тобто на час відкриття спадщини позивачка не мала права на обов»язкову частку у спадщині.

Враховуючи, що при складанні заповіту порушень щодо його оформлення та посвідчення, передбачених ст.1247 ЦК України, в судовому засіданні не встановлено, а встановлено, що волевиявлення ОСОБА_7 було вільним і відповідало її волі, тому підстав для визнання заповіту недійсним не має і суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання недійсним заповіту задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 203 ч 3, 209, 215 ч.1, 1241, 1247, 1248, 1251, 1255, 1257 ЦК України, суд,- в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Ременівська сільська рада про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Кам"янка-Бузького районного суду

Львівської області М.Л.САМСІН