Справа № 464/2017/17
пр.№ 2/464/834/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.

за участю секретаря судового засідання Гаврилишин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Перша Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: перша Львівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 1/6 кожному, згідно свідоцтва про право власності на квартиру виданого Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради НОМЕР_1 від 05 липня 2011 року. Вказана квартира не була зареєстрована в передбаченому законом порядку. 14.08.2010 р. її мати, ОСОБА_6 склала заповіт ВМХ № 326765, посвідчений державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 5-1269, яким в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заповіла їй, ОСОБА_1 все належне майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось. ІНФОРМАЦІЯ_1. її мати, ОСОБА_6 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1. Вона звернулась у Першу Львівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва їй було відмовлено на підставі відсутності заяви про підтвердження за померлою частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 від співвласників квартири, що унеможливлює встановлення складу спадкового майна. Співвласники оспорюваної квартири, відповідачі по справі, у добровільному порядку відмовляються з'явитись у нотаріальну контору для визначення часток, крім цього право власності на квартиру не зареєстровано у встановленому законом порядку. Враховуючи наведене, просить визнати за нею право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій просить розглядати справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру виданого Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради НОМЕР_1 від 05 липня 2011 року квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Загальна площа оспорюваної квартири становить 64.4 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників квартири АДРЕСА_1 є рівною та становить 1/6.

Відповідно до заповіту від 14.08.2010 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 5-1269, ОСОБА_6 заповіла все належно їй майно своїй доньці ОСОБА_1.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла ОСОБА_6. Після її смерті відкрилась спадщина на частку належної їй квартири АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_1 звернулась з заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину у Першу Львівську державну нотаріальну контору. У видачі свідоцтва їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю заяви про підтвердження за померлою частки у праві спільної сумісної власності на квартиру від співвласників квартири, що унеможливлює встановлення складу спадкового майна.

Як вбачається з матеріалів справи право власності на оспорювань квартиру не було зареєстровано у встановленому законом порядку.

Спадкоємець має право на визнання його права на спадщину в судовому порядку за умови не оформлення та не реєстрації спадкодавцем права власності на належне йому нерухоме майно. У судовому порядку визнають право власності на спадкове майно у випадках, якщо спадщина прийнята, просте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину ( ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину ( ст. 1299 ЦК України).

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину ( статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації ( ст. 1299 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди є набуття спадкоємцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Якщо за життя спадкоємець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набув права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_6 набула права власності на оспорюване майно в порядку встановленому законом, однак таке не було зареєстроване, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Перша Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий Борачок М.В.