Справа № 203/3786/16-ц
Провадження № 2/0203/157/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Заярній А.Ю.,

за участю позивачки ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «АНЕКС ТУР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОТТУР», Приватного підприємства «СУЛТАН ТУР», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2, про захист прав споживачів та стягнення матеріальної і моральної шкоди, -

встановив:

В 2016 році до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Туристична компанія «АНЕКС ТУР», ТОВ «ХОТТУР», ПП «СУЛТАН ТУР», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2, про захист прав споживачів та стягнення матеріальної і моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що 05 липня 2016 року між позивачкою та відповідачем ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» в особі ПП «Султан Тур», що діяв на підставі агентського договору, укладеного між ТОВ «ХОТТУР» та ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та субагентського договору між ТОВ «ХОТТУР» та ПП «Султан Тур» було укладеного договір № 16679 на туристичне обслуговування. За умовами договору на туристичне обслуговування ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» зобовязалось надати комплекс туристичних послуг, а позивачка в свою чергу зобовязалась сплатити за це кошти. 05 липня 2016 року позивачкою були сплачені грошові кошти за договором в розмірі 22 660 грн. Туроператором було здійснено анулювання отриманого замовлення у звязку із нездійсненням ПП «Султан Тур» оплати за договором про туристичне обслуговування про, що стало відомо за декілька днів до запланованої поїздки, кошти за договором повернуті не були. Оскільки саме туроператор несе відповідальність перед туристом за виконання умов договору позивачка просить суд, з урахуванням змін та доповнень, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур», ТОВ «ХОТТУР» та Приватного підприємства «Султан Тур» на її користь 22 660 грн. та стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур», ТОВ «ХОТТУР» та Приватного підприємства «Султан Тур» моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. яку позивачка разом із чоловіком зазначили через порушення туроператором умов договору. (а.с. а.с. 1-7, 72-77)

Позивачка в судовому засідання просила вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідачів матеріальну та моральну шкоду. Просила ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представник ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Від товариства надійшла заяву про розгляд справи за відсутності її представника. (а.с.48) Також від товариства на адресу суду надійшли письмові заперечення на позов в яких зазначено, що товариство не визнає вимоги в повному обсязі, ніяких договорів з ПП «Султан Тур» не укладало, договором укладеним між ними та ТОВ «ХОТТУР» не передбачена передача іншим особам прав, якими він володіє в інтересах того, кого він представляє. Відповідальність повинна нести та особа, яка її завдала. За цих обставин просило залишити вимоги до товариства без задоволення. (а.с. 50-54)

Представник ТОВ «ХОТТУР» та ПП «Султан Тур» в судові засідання не зявились, про місце, час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Третя особа без самостійних вимог в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

05 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ПП «Султан Тур» було укладеного договір № 16679 на туристичне обслуговування. (а.с. 23-27)

Відповідно до умов вказаного договору туроператор зобовязується відповідно до замовлення туриста забезпечити надання комплексу туристичних послуг туристу, а турист зобовязується на умовах договору прийняти та оплатити їх. Заявка туроператору подається через турагента. Туристична подорож здійснюється у складі двох осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 туристична поїздка до Турції, термін подорожі з 30 липня 2016 року по 08 серпня 2016 року, вартість туристичної поїздки становить 22 660 грн. (а.с.23)

05 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ПП «Султан Тур» було укладено договір доручення № 16679 на внесення грошових коштів за клієнтів, за умовами якого ОСОБА_1 доручила а ПП «Султан Тур» прийняло на себе зобовязання використати кошти в сумі 22 660 грн., які належать ОСОБА_1 та передаються ПП «Султан Тур» одночасно з підписанням сторонами цього договору, для оплати туристичних послуг, та/або придбання проїзних документів (квитків), ведення телефонних, факсимільних договорів, інших витрат, повязаних з організацією подорожі/туру для внесення їх на рахунок ПП «Султан Тур». (а.с.28)

Оплата вартості за договором про надання туристичних послуг в повному розмірі була здійснена позивачкою 05 липня 2016 року в сумі 22 660,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 16679 від 05 липня 2016 року. (а.с.29)

Як зазначає позивачка, зі слів туроператора її замовлення було анульоване через не оплату ПП «Султан Тур» за договором на туристичне обслуговування.

Листом ТОВ «Туристична компанія «Анекс тур» № 132/16 від 08 серпня 2016 року, повідомило, що ПП «Султан тур» бронювання для туристів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на період з 30 липня по 08 серпня 2016 року проживання у готелі «IDEAL PANORAMA HOLIDAY VILLAGE» не надходило. (а.с.45)

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що право позивачки порушене та підлягає захисту в судовому порядку.

Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про туризм» договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі відповідно до закону.

Згідно із ч.ч.1, 2 статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до приписів ст. 24 ЗУ «Про туризм» субєкти туристичної діяльності зобовязані, зокрема, надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором, відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані туристам (екскурсантам), іншим особам та довкіллю.

Згідно ст. ст. 525, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною п'ятою ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до частини другої ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем ПП «Султан Тур» не надано доказів виконання його зобовязань за договором про надання туристичних послуг або повернення одержаних грошових коштів.

У звязку з цим, позовні вимоги про стягнення з ПП «Султан Тур» 22 660,00 грн. підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить за наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України серед способів захисту цивільних прав визначено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно абз. 9 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про туризм» туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору

Так само, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також може відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана, з розміром цього відшкодування.

Суд вважає доведеним факт заподіяння моральної шкоди у звязку з тим, що через дії відповідача ПП «Султан Тур» позивачка та її чоловік були позбавлені можливості скористатись послугою, що повязана з відпочинком, позивачка втратила грошові кошти.

Позивачкою в обґрунтування розміру моральної шкоди зазначено, що вона завчасно планувала провести відпустку в Турції, готувалася та чекала цієї події тривалий час. Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, зважаючи на вимоги розумності і справедливості суд вважає стягнути з відповідача ПП «Султан Тур» моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн.

В решті стягнення моральної шкоди слід відмовити у звязку із необґрунтованістю стягнення саме такого розміру моральної шкоди.

Щодо вимог до ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та ТОВ «ХОТТУР» слід зазначити, що до справи не було надано доказів того, що ПП «Султан Тур», з яким позивачем було укладено договір туристичного обслуговування, діяв від імені та за дорученнями ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур». Субагенський договір укладений між ТОВ «ХОТТУР» та ПП «Султан Тур» мова про який йдеться в договорі № 16679 на туристичне обслуговування до справи не наданий.

До справи був наданий договір № 2073А/12 від 04 вересня 2012 року укладений між ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та ТОВ «ХОТТУР» щодо наявності в них правовідносин, проте у вказаному договорі відсутні будь-які застереження щодо наявності в ТОВ «ХОТТУР» права на укладення субагенських договорів. Сам ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» такий факт заперечує.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2017 року було витребувати у ПАТ «Укрсоцбанк» відомості про рух коштів за рахунками ТОВ «Хоттур», а саме про всі платежі з контрагентами ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», ПП «Султан Тур» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року з відображенням призначення платежу, витребувано у ПАТ КБ «Приватбанк» відомості про рух коштів за рахунками ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», а саме про всі платежі з контрагентами ТОВ «Хоттур», ПП «Султан Тур» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року з відображенням призначення платежу, відомості про рух коштів за рахунками ПП «Султан Тур», а саме про всі платежі з контрагентами ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», ТОВ «Хоттур» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року з відображенням призначення платежу.

Проте вказана ухвала виконана не була, витребуванні документи до суду на день винесення рішення не надійшли, позивачка наполягала на винесенні рішення незважаючи на їх відсутність.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність доказів наявності між ПП «Сутлан Тур» та ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», ТОВ «Хоттур» правовідносин, вимоги про стягнення з вказаних товариств задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до абз.2 п.36 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Враховуючи результати розгляду справи, часткове задоволення вимог немайнового характеру, стягнення моральної шкоди, судовий збір за вказану вимогу підлягає розподілу між сторонами порівну, а тому слід стягнути з відповідача ПП «Султан Тур» на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн., що становить половину від суми яка повинна була бути сплачена позивачкою за вимоги немайнового характеру, сума судового збору за вимоги майнового характеру підлягає стягненню з відповідача ПП «Султан Тур» в повному обсязі в розмірі 551,20 грн., що становить разом 826,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 5, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 15, 16, 22, 525, 530, 901 ЦК України, ст. ст. 20, 24, 25 Закону України «Про туризм», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «СУЛТАН ТУР» про захист прав споживачів та стягнення матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «СУЛТАН ТУР», місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 4, ідентифікаційний код 34314289 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в рахунок відшкодування заподіяних збитків 22 660 гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень 00 копійок, а разом 27 660 (двадцять сім тисяч шістсот шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного підприємства «СУЛТАН ТУР», місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 4, ідентифікаційний код 34314289, на користь держави судовий збір в сумі 826 (вісімсот двадцять шість) грн. 80 коп.

В решті позову відмовити

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 27.10.2017.

Суддя С.В. Єдаменко