Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду Івано-Франківської області із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування вимог заяви вказував на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні нею, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2015 року скасовано рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 грудня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_5 задовлено частково. Зобов'язано ОСОБА_4 повернути належну ОСОБА_6 самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 0,0025 га по АДРЕСА_1 та відновити попередній стан даної частини земельної ділянки шляхом демонтажу огорожі та встановити огорожу на межі земельних ділянок по довжині 52,78 м згідно Державних актів на право приватної власності на землю, виданих на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по лінії, відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 27 березня 2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ відхилено касаційну скаргу ОСОБА_6 та залишено без змін рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 грудня 2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2015 року.

Заявник вказував на те, що рішення апеляційного суду було ухвалено, виходячи із державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_6 13 березня 2008 року.

Однак, після вступу в законну силу рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2015 року, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 липня 2016 року визнано незаконним та скасовано рішення Коломийської міської ради від 15 серпня 2007 року в частині передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 0,0025 га. та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га. виданий ОСОБА_6 13 березня 2008 року.

Вказуючи на те, що обставина щодо недійсності державного акта, виданого на ім'я ОСОБА_6 13 березня 2008 року, не була відома на час ухвалення апеляційним судом рішення від 04 березня 2015 року і наведена обставина є істотною, яка не була і не могла бути відомою на час розгляду справи, ОСОБА_4 просив скасувати рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2015 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні нею, відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами зокрема є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Пунктом 3.8 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції, на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи та перевірки наданих сторонами доказів (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив з того, що обставини, встановлені рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 липня 2016 року, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України, у зв'язку із чим відсутні підстави для скасування рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2015 року за правилами глави 4 розділу V ЦПК України.

При цьому, ОСОБА_4 не позбавлений права захистити свої права, які він вважає порушеними, у спосіб, що передбачений положеннями чинного законодавства.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта