Справа № 2-827/10 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/3473/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

за участю апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на будинковолодіння, грошовий вклад в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и л а:

02.03.2010 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що значиться за ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в цілому та визнати за ним право власності на грошовий вклад з компенсаційними виплатами у ТВБВ № 6381/021, АДРЕСА_2, що значиться за ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 На день смерті проживав разом з матір»ю, фактично прийняв спадщину. Однак, із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок, не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору. Відповідач, його брат - ОСОБА_5, не претендує на спадкове майно. Діда та баби давно немає в живих, батька у нього не було, а тому інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_6 немає.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на будинковолодіння під АДРЕСА_3 що значиться за ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Визнано за ОСОБА_4 право власності на грошовий вклад з компенсаційними виплатами у ТВБВ № 6381/021, с. АДРЕСА_4 що значиться за ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2, особа, яка не брала участі у справі.

Вважає його необґрунтованим, незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зазначає, що він являється спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 та має право на спадкове майно, оскільки його батько ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6, однак його не було залучено до участі у справі, як і не було залучено до участі в справі спадкоємця ОСОБА_8. Вважає, що у позивача ОСОБА_4 були відсутні правові підстави для звернення до суду з даним позовом, оскільки його спадкові права ніким не були порушені. ОСОБА_4 не звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно за заповітом, а саме на будинковолодіння під АДРЕСА_3 не отримував відмови від нотаріуса, а відтак за таких умов підстав для визнання за ним права власності в порядку спадкування суд не мав підстав.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В засіданні колегії суддів апелянт ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримали з підстав, зазначених в апеляційній скарзі. Просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати з ухваленням у справі нового рішення.

Позивач ОСОБА_9, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи ( а.с.58) в засідання колегії суддів не з»явився, від його представника за дорученням від 23.06.2015 року ОСОБА_10 27.06.2017 року поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з його перебуванням у відпустці в період з 29.06.2017 року по 26 липня 2017 року, яке колегією суддів не було задоволено, зважаючи на дотримання апеляційним судом строків розгляду справи, передбачених ЦПК України, та з врахуванням того, що згідно вказаного доручення представництво його інтересів в суді ОСОБА_4 доручено також і іншим представникам - ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які в судове засідання також не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст.1270 ЦК України Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до положень книги шостої ЦК України спадкування в Україні здійснюється на підставі закону та заповіту.

Законодавчо загальні та процесуальні норми оформлення права на спадщину закріплені у Цивільному Кодексі України, Законі України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів визначається судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року та іншими нормативними актами.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку , оскільки без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку до дня смерті.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати: правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися на підставі записів у погосподарських книгах.

При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

10.03.2004 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким усе належне їй на день смерті майно заповіла позивачу ОСОБА_4.

Задольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, районний суд виходив з того, що спадкодавцю ОСОБА_6 рішенням виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих від 16.04.1966 року № 205 було надано дозвіл на будівництво будинку та сараю в АДРЕСА_5 з виділенням для цієх мети земельної ділянки площею 0,08 га та видано свідоцтво на забудову садиби; 15.12.2010 року ОКП ЛОР «БТІ та НО» видано технічний паспорт на будинок АДРЕСА_6 згідно якого будинок складається з двох житлових кімнат площею 30,1 кв.м, кухні, комори, коридору, тамбура, загальна площа будинку 58,9 кв.м, власником будинку зазначена ОСОБА_6; згідно даних будинкової книги спадкодавець ОСОБА_6 та спадкоємець ОСОБА_9 проживали у такому до дня смерті спадкодавця.

Однак, серед документів, які на думку суду дають підстави для визнання за позивачем права власності на вказаний будинок в порядку спадкування, судом зазначено лише дозвільні документи на спорудження будинку спадкодавцем ОСОБА_6 та не зазначено документів, що повинні були бути складені після закінчення будівництва та підтверджували б виникнення права власності у спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення.

Визнаючи за ОСОБА_4 право власності на будинковолодіння під АДРЕСА_7 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, судом не зазначено площу будинку, не з»ясовано чи наявні на виділеній під будівництво земельній ділянці об»єкти самочинного будівництва.

Крім того, судом задоволено позов ОСОБА_4 за відсутності відмови нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а отже за відсутності спору про право цивільне.

Судом також не з»ясовано коло спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_6 та не залучено їх до участі в справі, чим вирішено питання про їх права та обов»язки, оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року за заявою позивача про прийняття спадщини за заповітом не заводилася.

Доказів того, що позивач не мав змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад з компенсаційними виплатами у ТВБВ № 6381/021, с. АДРЕСА_4 що значиться за ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року позивач суду не надав, тому на думку колегії суддів, суд не мав підстав для визнання за позивачем права власності на грошовий вклад в судовому порядку.

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 березня 2010 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на будинковолодіння, грошовий вклад в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.