Справа №345/3521/17
Провадження № 2/345/1662/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.,

секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Калуської міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що проживав із ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.04.2017 року його визнано батьком дитини.

ОСОБА_1 зазначив, що на даний час дитина проживає з ним, їй створені належні соціально-побутові умови проживання та виховання. На обґрунтування своїх вимог пояснив, що відповідач веде розкутий спосіб життя, зловживає невідомою речовиною, імовірно наркотичною, не цікавиться дитиною, не надає їй достатнього догляду та не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дочки.

Так як у нього з матір'ю дитини періодично виникають спори відносно місця проживання дочки, позивач просить суд визначити місце проживання дитини з ним.

Позивач подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить справу слухати у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про слухання справи за її відсутності, зазначила про визнання позову.

Представник Служби у справах дітей Калуської міської ради в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позову не заперечують, при вирішенні справи просять врахувати наданий ними висновок.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.04.2017 року ОСОБА_1 визнано батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6,7).

З копії Акту перевірки житлових умов, складеного комісією КП «ЖЕО-1» 26.06.2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з матір'ю (а.с. 10,11).

Згідно копій довідок, виданих медичним закладом 20.06.2017 року, ОСОБА_1 на «Д» обліку в нарколога та психіатра не числиться (а.с. 12, 13), згідно виписки № 297 з рішення ЛКК є здоровим (а.с. 16).

Також ОСОБА_1 станом на 19.06.2017 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, про що свідчить довідка Департаменту інформаційних технологій МВС України (а.с. 14).

Позивач має постійне місце роботи та працює на посаді монтажника інформаційно-комунікаційних мереж у підприємця ОСОБА_5 (а.с. 15),

Згідно висновку Служби у справах дітей Калуської міської ради від 06.07.2017 року № 0119/04/51 рекомендовано визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом із батьком ОСОБА_1 (а.с. 8-9). Також зазначено, що мати дитини ОСОБА_2 власноручно у 03.07.2017 року написала заяву, що не заперечує проти проживання малолітньої дочки з батьком.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вік дитини, виходячи з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку про те, що інтересам малолітньої ОСОБА_3 буде відповідати визначення місця її проживання разом з батьком ОСОБА_1, оскільки дитині в даний час створені всі належні умови для належного фізичного та морального розвитку, що відповідає вимогам ст. 150 Сімейного кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 160-162 Сімейного кодексу України, ст.ст. 60, 61, 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя