АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1233/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: Корніюк А.П., П'єнти І.В.,

секретар Філіпчук О.С.,

з участю представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційноюскаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

у с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» (далі - Банк), звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що між Банком і ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 від 12 лютого 2007 року із змінами відповідно до додаткової угоди №1 від 08 липня 2010 року. Згідно з умовами кредитного договору ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 190000 доларів США шляхом зарахування коштів на рахунок НОМЕР_1 і зобов'язувалась щомісячно повертати кредитні кошти у терміни, що встановлені графіком погашення, що є додатком №1 до договору та повернути кредит у повному обсязі не пізніше 12 лютого 2017 року, сплатити проценти у розмірі 13,3% річних. За умовами кредитного договору (п. 1.3.2) може бути встановлений новий розмір процентної ставки у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч. 1 п. 9.2 договору. Згідно з п. 7.1. кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів передбачена сплата пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня прострочення. Додатковою угодою №1 від 08 липня 2010 року внесені зміни порядку погашення кредиту, а саме ОСОБА_2 зобов'язувалась з дати підписання додаткової угоди повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів у розмірі 2559,77доларів США 08-го числа кожного місяця строку кредитування (п. 2.1 додаткової угоди). Також сторони домовилися, що для ідентифікації договору в системі обліку банку може застосовуватися реєстраційний номер договору №1 (п. 1 додаткової угоди).

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника 12 лютого 2007 року з поручителями ОСОБА_1 і ОСОБА_3 були укладені окремі договори поруки, до яких 08 липня 2010 року внесені зміни відповідно до додаткових угод №1.

ОСОБА_2 належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, про що направив відповідачам вимогу від 16 червня 2015 року. Станом на 27 липня 2015 року заборгованість за кредитним договором складає: 59413,74 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у сумі 13759,67 доларів США за період з 09 лютого 2015 року по 27 липня 2015 року; 5053,75 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4266,01 доларів США за період з 08 січня 2015 року по 07 липня 2015 року; 39292,85 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 09 лютого 2015 року по 27 липня 2015 року; 14045,60 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 09 лютого 2015 року по 27 липня 2015 року. Зазначену заборгованість Банк просив стягнути з боржника і поручителів у солідарному порядку.

29 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що 08 липня 2010 року між Банком і ОСОБА_2 була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №0 від 12 лютого 2007 року, якою змінено порядок погашення кредиту. Додатковою угодою було узгоджено лише питання щодо розміру ануїтетного платежу. Внаслідок таких змін до кредитного договору без його згоди, збільшився обсяг відповідальності поручителя. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України просив визнати поруку припиненою.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2017 року зустрічний позов об'єднаний в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2017 року первісний позов Банку задоволено.

Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2, ОСОБА_1 солідарно заборгованість за кредитним договором №0 від 12 лютого 2007 року за кредитом та процентам у сумі 64467,49 доларів США та пеню у сумі 53338 грн 45 коп Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №0 від 12 лютого 2007 року за кредитом та процентами у сумі 64467,49 доларів США та пеню у сумі 53338 грн 45 коп. Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову. Посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Резолютивна частина рішення викладена таким чином, що це тягне подвійне стягнення суми заборгованості. Судом не взято до уваги те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо розміру заборгованості, отримання ОСОБА_2 коштів в розмірі 190000 доларів США. Безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, про призначення у справі судово-економічної експертизи. Суд дійшов помилкового висновку, що з ним, як поручителем, погоджені істотні умови внесення змін до кредитного договору.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 і представник відповідачів ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу. Представник Банку визнав апеляцію необґрунтованою у повному обсязі.

Інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 12 лютого 2007 року між Банком і ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з умовами якого остання отримала кредит у сумі 190000 доларів США шляхом зарахування коштів на рахунок НОМЕР_1 і зобов'язувалась щомісячно повертати кредитні кошти у терміни, що встановлені графіком погашення, що є додатком №1 до договору та повернути кредит у повному обсязі не пізніше 12 лютого 2017 року, сплатити проценти у розмірі 13,3% річних.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 08 липня 2010 року внесені зміни порядку погашення кредиту, а саме ОСОБА_2 зобов'язувалась з дати підписання додаткової угоди повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів у розмірі 2559,77доларів США 08-го числа кожного місяця строку кредитування (п. 2.1 додаткової угоди). Також сторони домовилися, що для ідентифікації договору в системі обліку банку може застосовуватися реєстраційний номер договору №1 (п. 1 додаткової угоди).

За умовами кредитного договору (п. 1.3.2) може бути встановлений новий розмір процентної ставки у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч. 1 п. 9.2 договору. Згідно з п. 7.1. кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів передбачена сплата пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня прострочення.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника 12 лютого 2007 року з поручителями ОСОБА_1 і ОСОБА_3 були укладені окремі договори поруки.

У зв'язку з укладенням 08 липня 2010 року додаткової угоди з позичальником, з поручителями 08 липня 2010 року укладені додаткові угоди №1 до договорів поруки.

ОСОБА_2 належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Банк відповідно до умов договору скористався правом на дострокове повернення кредиту і надіслав відповідачам рекомендованим листом з повідомленням вимогу від 16 червня 2015 року, яка отримана ними 23 червня 2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2, а.с.132).

Станом на 27 липня 2015 року заборгованість за кредитним договором складає: 59413,74 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у сумі 13759,67 доларів США за період з 09 лютого 2015 року по 27 липня 2015 року; 5053,75 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4266,01 доларів США за період з 08 січня 2015 року по 07 липня 2015 року; 39292,85 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 09 лютого 2015 року по 27 липня 2015 року; 14045,60 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 09 лютого 2015 року по 27 липня 2015 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи, а саме: копіями договору про надання споживчого кредиту №0 12 лютого 2007 року з додатком №1 до нього, договорів поруки від 12 лютого 2007 року, додаткових угод №1 до кредитного договору і договорів поруки від 08 липня 2010 року, вимоги Банку, довідками-розрахунком заборгованості, випискою за особовим рахунком.

При задоволенні первісного позову і відмові у зустрічному позові суд обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Підстави для визнання поруки припиненою відсутні.

Висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону.

Пунктом 1.3.4. кредитного договору визначено строк сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані такі проценти.

Позичальник зобов'язаний повернути одержаний кредит та сплатити нараховані проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором (п. 41 кредитного договору).

На підставі п. 7.1 кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми та/або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит, та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в такому порядку: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості і розраховується за методом «факт/360», але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Відповідно до п. 11.1. кредитного договору сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у п.п. 2.3, 4.9., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14. цього договору банком на адресу позичальника направляється повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту і усунення позичальником порушень умов за договором протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення (вимоги) від банку. У разі не усунення позичальником порушень умов за цим договором у зазначений строк вважати термін повернення кредиту таким що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобо в'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 1.1. договорів поруки передбачено, що поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 12 лютого 2007 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Вимога до поручителя пред'явлена позивачем у строк, визначений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч.1 ст. 559 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із укладенням 08 липня 2010 року додаткової угоди №1 до кредитного договору, були укладені додаткові угоди №1 до договорів поруки, відповідно до яких поручителі надали згоду на зміну основного зобов'язання, а саме розмір ануїтентного платежу 2559,74 доларів США. Зазначена додаткова угода не призвела до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність передбачених законом підстав для визнання поруки припиненою. Встановивши факт невиконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту, забезпечених порукою, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості у солідарному порядку з боржника і з кожного з поручителів.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів отримання кредиту в іноземній валюті, розміру заборгованості спростовуються дослідженими судом доказами - випискою по особовому рахунку, довідкою-розрахунком заборгованості.

Пунктом 1.5.5 договору про надання споживчого кредиту передбачено, що кредит надається шляхом зарахування Банком коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у Банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

Сама ж апеляційна скарга не містить посилання на докази, які б спростовували суму боргу, підтверджували внесення платежів в погашення заборгованості за кредитом, які не враховані позивачем.

Посилання апелянта на викладення резолютивної частини рішення таким чином, що це тягне подвійне стягнення суми заборгованості, є безпідставним.

На підставі ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий/підпис/ О.І. Талалай

Суддя/підпис/ І.В. Пєнта

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції Логінова С.М. Провадження: № 22-ц/792/1233/17

Доповідач Талалай О.І. Категорія: 19, 27