ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5521/15-ц
Провадження № 2/210/277/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" червня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Скотар Р.Є.,

з секретарем Лейбенко В.В.,

позивача не з'явився,

за участі представника відповідача ОСОБА_2,

прокурора Шелудько Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_3 до Дзержинського РВ КМУ, треті особи Криворізька місцева прокуратура №1, Ліквідаційна комісія Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся 24.11.2015 року до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить стягнути з відповідача Дзержинського РВ КМУ моральну шкоду 3000 євро та матеріальну шкоду 1505,00 грн. заподіяну бездіяльністю слідчого Дзержинського РВ.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 29.07.2013 року ним подано заяву про заволодіння іншою особою його мобільним телефоном шахрайським шляхом та відкрито досудове провадження №0002291, а 12.12.2013 року провадження закрито за відсутністю складу злочину за п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Протягом цього часу жодного досудового розслідування не проводилося, тому бездіяльністю слідчого йому завдано матеріальної та моральної шкоди.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, будучи повідомленим судом про його обовязкову явку для дачі особистих пояснень, що вирішено ухвалою суду від 19.10.2016 року /а.с.52/; судова повістка про час та місце розгляду справи, надіслана за адресою зазначеною в позовній заяві, рекомендованим листом, повернулася до суду у звязку з закінченням терміну зберігання; 01.03.2017 року позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Дзержинського РВ КМУ в судове засіданні не зявився - Дзержинський РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області є структурним підрозділом Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, яке знаходиться в стадії ліквідації без визначення правонаступників.

Представник третьої особи - Ліквідаційної комісії Криворізького міського управління юстиції Головного управління МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 (довіреність №48/2-51 від 20.01.2017 року, дійсна до 31.12.2017 року ) /а.с.66/ в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що Дзержинський РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області є структурним підрозділом Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, яке знаходиться в стадії ліквідації; Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області не є правонаступником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та його територіальних підрозділів, тому не може відповідати по зобовязаннях ГУ МВС і не може бути стороною по справі. Докази неефективності розслідування кримінального провадження позивачем суду не надані, оскільки вжитими заходами протиправно вилучене майно та осіб, що скоїли злочин, встановити не виявилось можливим. В своєму позові позивач не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому моральних страждань та не зазначив, в чому полягають ці страждання, тому просила в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - Криворізької місцевої прокуратури № 1- ОСОБА_4 ( довіреність № 0512-1265 вих.16 від 29.07.2016 року, дійсна до 29.07.2019 року) /а.с.75/ заперечувала проти позову, пояснила, що кримінальне провадження №0002291, відкрите 29.07.2013 року за заявою ОСОБА_3, закрито постановою слідчого СВ Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. У задоволенні скарги ОСОБА_3 на зазначену постанову, відмовлено ухвалою Дзержинського районного суду від 20.11.2015 року. Вважає, що підстави для відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди відсутні.

Вислухавши представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Так в судовому засіданні встановлено, що за заявою ОСОБА_3, яку внесено в ЄРДР 29.07.2013 року Дзержинським РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №0002291 за фактом заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), передбаченого частиною 1 статті 190 КК України. В фабулі зазначено, що 21.07.2013 р. близько 21.00 години невстановлена слідством особа біля типографії «Червоний гірник», розташованої по проспекту Металургів на території Дзержинського району м.Кривого Рогу, скориставшись довірою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяла мобільний телефон марки «Nokia C506» (з абонентським номером НОМЕР_1), вартістю 1300,00 грн. /а.с.78/

В ході досудового слідства допитано ОСОБА_3 та встановлено, що будь-який матеріальний документ на підтвердження факту наявності телефону у потерпілого відсутній, тож встановити наявність спричинених збитків є неможливим /а.с.80,81/

Постановою слідчого СВ Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення кримінальне провадження закрито 12.12.2013 року /а.с.81/.

ОСОБА_3 подано скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, однак у задоволенні скарги відмовлено ухвалою Дзержинського районного суду від 20.11.2015 року /а.с.82/.

ОСОБА_6 частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Між сторонами виник спір щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3000 євро та моральної шкоди 1505,00 грн. у звязку з бездіяльністю слідчих органів.

ОСОБА_6 статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Положення вказаної статті передбачають можливість компенсації шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, за рахунок Державного бюджету України виключно у випадках та порядку, передбачених законом.

Законодавчий акт який би встановлював умови і порядок відшкодування майнової шкоди з підстав, передбачених ст.1177 ЦКзаконодавцем не прийнято.

Механізм відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету на сьогодні законодавчо визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

В той же час вказаний Закон передбачає можливість реалізації норми цивільного законодавства про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету лише у випадку, коли кримінальне правопорушення вчинено спеціальним суб'єктом (працівник правоохоронного органу, прокуратури) і набуло вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою тощо.

На даний момент окремий закон про відшкодування шкоди, завданої злочином, за рахунок державного бюджету не прийнято, тому підстави для відшкодування позивачу матеріальної шкоди відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Таким чином, відповідальність за завдану шкоду, в тому числі і моральну, може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину.

Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Розясненнями, що містяться в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ( далі Постанова) регламентовано, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім того, наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Умовою відповідальності за моральну шкоду є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов`язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності).

При винесенні рішення суд враховує також роз'яснення, викладені у п. 2 Постанови зі змінами та доповненнями та виходить з того, що відповідач не здійснював винних дій, направлених на пошкодження або знищення майна позивача, а винесення постанови про закриття кримінального провадження не можна категорично розцінювати як протиправну поведінку органів слідства і обставини, на які посилається позивач, не можуть бути кваліфіковані як такі, що підпадають під дію Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», оскільки він не є особою, яка зазнала заходів державного примусу за вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини.

Дзержинський РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області є неналежною стороною по даній справі, оскільки не є юридичною особою, а є структурним підрозділом Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області.

ОСОБА_6 Положення про Криворізьке міське управління ГУМВС України, в Дніпропетровській області, затвердженого наказом УМВС України в Дніпропетровській області від 15.11.2007 № 1000 (зі змінами від 28.10.2008 № 1080) - Криворізьке міське управління ГУМВС України в Дніпропетровській області є юридичною особою і має -самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та власним найменуванням.

07.11.2015 набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII. та втратив чинність Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» від 16.09.2015 № 730 - ліквідуються як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, в тому числі Криворізьке міське управління Головного управління МВС України в. Дніпропетровській область та не визначено правонаступників.

Отже, Кабінетом Міністрів України було прийнято рішення не про реорганізацію, а про повну ліквідацію органів внутрішніх справ.

ОСОБА_6 з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців Криворізьке МУ з 10.11.2015 перебуває в стані припинення.

Також, наказом МВС «Про затвердження голів ліквідаційних комісій територіальних органів МВС по Дніпропетровській області» від 30.10.2015 № 1324 (зі змінами, внесеними наказом МВС України від 24.11.2015 № 1494) - Головою ліквідаційної комісії Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області затверджений начальник Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковник поліції ОСОБА_7.

Наказом голови ліквідаційної комісії Криворізького МУ ГУМВС «Про затвердження персонального складу ліквідаційної комісії Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області» від 02.12.2015 № 52 затверджено склад ліквідаційної комісії.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Таким чипом, ліквідаційна комісія Криворізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області має належні повноваження, щодо захисту прав Криворізького міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області в суді.

У зв'язку з тим, що постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим 12 грудня 2013 року, на час існування юридичної особи публічного права - Криворізького міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, а ОСОБА_3 у своєму позові просить відшкодувати шкоду, завдану бездіяльністю слідчого Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, суд приходить до висновку, шо належним відповідачем по даній справі є ліквідаційна комісія Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

У разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Виходячи з вищезазначеного, оскільки судом було визнано явку позивача обовязковою, позивач до суду не зявився, клопотання про заміну неналежного відповідача не надав, позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, у звязку з чим відсутні належні правові підстави для задоволення заявлених позивачем вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Оскільки, позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, судові витрати в сумі 974,40 грн., відповідно до ст..88 ЦПК України, слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.1666,1667,1176 ЦК України, ст.ст.10,11,60,88,212-215,294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Дзержинського РВ КМУ, треті особи Криворізька місцева прокуратура №1, Ліквідаційна комісія Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди відмовити.

Судові витрати в сумі 974,40 грн ( девятсот сімдесят чотири гривні 40 коп.) віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р. Є. Скотар