Провадження № 2/127/4063/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Позов мотивовано тим, що 29 квітня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 585. В період шлюбу, 05.02.2013 року у них народився син ОСОБА_3. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2015 року шлюб було розірвано. Батько ОСОБА_1 проживає в Криму у м. Ялта, вона вирішила в літній період відвідати батька і одночасно відпочити та оздоровити дитину. З проханням надати згоду на виїзд дитини закордон вона звернулась до ОСОБА_2, останній без наведення будь яких аргументів не надає такого дозволу, чим порушує законні права та інтереси дитини. Квартира дідуся розташована у м. Ялта на узбережжі Чорного моря, тому житлом на період відпочинку ОСОБА_1 разом з дитиною забезпечена, що значно зменшить витрати в період перебування на відпочинку. Крім того, дідусь бажає побачитись з онуком, а приїхати до м. Вінниці для нього складно у звязку з віком. Просить суд надати дозвіл на виготовлення документів для тимчасового виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою оздоровлення і відпочинку, у період з 30.06.2017 р. по 30.09.2017р. в супроводі матері ОСОБА_1 до м. Ялти, АР Крим без заяви про згоду батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон України неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою оздоровлення і відпочинку, у період з 30.06.2017 р. по 30.09.2017 р. в супроводі матері ОСОБА_1 до м. Ялти, АР Крим без дозволу (згоди) батька дитини - ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував, щодо їх задоволення.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала, не заперечувала щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 29.04.2012ро по квітень 2015 року.

Згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3, 05.02.2013 року є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Встановленим фактам відповідають правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Постановою КМУ від 27.01.1995року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» щодо виїзду дітей за кордон.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Стаття 152 СК України передбачає гарантоване право дитини на належне батьківське виховання.

Згідно ст. 154 СК України право батьків звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Як вбачається із ст. 11 ЗУ «Про охоронну дитинства», батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до ч.2 п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Як випливає з пункту 2.2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16 річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі. Виїзд неповнолітніх осіб за межі України у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що існують підстави для задоволення позову та надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення документів для тимчасового виїзду за кордон ОСОБА_3, 05.02.2013року народження, з метою оздоровлення і відпочинку, у період з 30.06.2017року по 30.09.2017року в супроводі матері ОСОБА_4 до м. Ялти, АР Крим без заяви про згоду батька ОСОБА_2, 02.12.1985р.н. та надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон України неповнолітнього ОСОБА_3, 05.02.2013року народження, з метою оздоровлення і відпочинку, у період з 30.06.2017року по 30.09.2017р. в супроводі матері ОСОБА_1 до м. Ялти, АР Крим без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, оскільки це не буде суперечити інтересам дитини.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 150, 151, 152, 154, 155 СК України, Конституції України, ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на виготовлення документів для тимчасового виїзду за кордон ОСОБА_3, 05.02.2013року народження, з метою оздоровлення і відпочинку, у період з 30.06.2017року по 30.09.2017року в супроводі матері ОСОБА_4 до м. Ялти, АР Крим без заяви про згоду батька ОСОБА_2, 02.12.1985р.н.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон України неповнолітнього ОСОБА_3, 05.02.2013року народження, з метою оздоровлення і відпочинку, у період з 30.06.2017року по 30.09.2017р. в супроводі матері ОСОБА_1 до м. Ялти, АР Крим без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, 02.12.1985року народження на користь ОСОБА_4 640,00гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: