Провадження №2/389/397/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

при секретарі Данильчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду міста Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки земельної ділянки в порядку спадкування за законом, суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, вимоги за яким уточнив в процесі розгляду справи та просить визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки № 1402 площею 4,17 га, з кадастровим номером :02:000:1402 на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 06.01.2003. Ухвалою суду від 27 вересня 2017 до участі у справі залучена в якості співвідповідача ОСОБА_3

Свої вимоги позивач мотивував тим, що його батько ОСОБА_4, який до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 6.01.2003. Разом з ним були зареєстровані та проживали його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 За життя батько позивача отримав у приватну власність земельну діяльну № 1402 площею 4,17 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:02:000:1402. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить вказана земельна ділянка, на яку власник за життя отримав державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №467863. Спадкоємці не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, так як на момент смерті були зареєстровані та проживали з батьком за однією адресою, спадщину прийняли та розпорядилися нею. На даний час, не оформлення належним чином права власності на земельну ділянку, ускладнює розпорядження нею. Тому позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки. Проте оформити спадщину позивач не має можливості оскільки оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачений. Державним нотаріусом відмовлено позивачеві у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали зустрічну позовну заяву, в якій просять визнати за кожною із них по 1/3 частини спірної земельної ділянки № 1402 площею 4,17 га, з кадастровим номером :02:000:1402 в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 6.01.2003 помер ОСОБА_4, який до смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 6.01.2003. Разом з ним були зареєстровані та проживали його діти ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Таким чином всі діти являються спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 в рівних частинах. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,17 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:02:000:1402. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися, так як розпорядившись майном спадкодавця, фактичними діями прийняли спадщину.

Спадкоємець ОСОБА_5 помер 9.02.2004, не встигнув оформити право власності на спадкове майно після смерті батька. ОСОБА_3, як неповнолітня донька спадкодавця, є такою, що прийняла спадщину після смерті батька. Таким чином, має право на його частку в спадковому майні.

Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачі не мають можливості в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, про що їм надані нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач за первісним позовом визнав вимоги відповідачів за їх позовом та погодився на визнання за ним права власності на 1/3 частину спірної земельної ділянки.

Представник відповідачів за первісним позовом підтримала вимоги зустрічного позову та просить суд їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_4 помер 6.01.2003, який до смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним були зареєстровані та проживали його діти ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5. За життя ОСОБА_4 отримав у приватну власність земельну діяльну № 1402 площею 4,17 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:02:000:1402, про що виданий державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №467863.

Відповідно до до п.4, 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (2003 року) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.02.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу ОСОБА_6 РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР ). Відповідно до п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року N 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка була чинна на час відкриття спадщини, якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно.

З дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 17.02.2017 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся лише ОСОБА_1 , якому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Однак, сторони в судовому засіданні дійшли згоди, що всі спадкоємці першої черги вступили в управління та володіння спадковим майном, так як на день смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали разом з ним, користувалися та розпоряджалися спадковим майном.

ОСОБА_5 помер 9.02.2004, який до смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 отже він фактичними діями вступив у володіння та користування майном ОСОБА_4 який являвся йому батьком так як проживали та були зареєстровані за однією адресою . На час його смерті його донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, була малолітньою, отже згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Із норми ст.1218 ЦК України вбачається, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частина 4 статті 1268 ЦК України вказує, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №467863 виданий на імя ОСОБА_4 втрачений та визнаний в звязку з цим недійсним. Інформація стосовно обмежень, обтяжень, відчужень на земельну ділянку відсутня.

Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є троє його дітей, які вступили в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину відповідно до ч. 4 статті 1268 ЦК України, є його донька ОСОБА_3 Не оформлення спадкоємцем належним чином спадкового майна, не позбавляє його спадкоємців на це майно. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає задовольнити вимоги за первісним позовом частково та визнати за позивачем право власності на 1/3 частину спірної земельної ділянки, вимоги за зустрічним позовом задовольнити в повному обсязі та визнати за позивачами за зустрічним позовом по 1/3 частини спірної земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст.549 ЦК УРСР , п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року N 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування»ст.ст.15, 1216-1218, 1225, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст.174, 213-215, 218, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину земельної ділянки № 1402 площею 4,17 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:02:000:1402, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 06 січня 2003 року.

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки земельної ділянки в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину земельної ділянки № 1402 площею 4,17 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:02:000:1402, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 06 січня 2003 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину земельної ділянки № 1402 площею 4,17 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:02:000:1402, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 09 лютого 2004 року.

Судові витрати віднести на рахунок позивачів.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення через Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6