Провадження №2/523/4716/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

при секретаріШевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Поліал Україна» про стягненнясереднього заробітку за затримку виплати заробітної плати, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду позовними вимогами зазначивши, що вона з 01.06.2016р. працювалана посаді прибиральниці ТОВ «Поліал Україна» (далі за текстом Товариство). Наказом по Товариству була звільнена з займаної посади за власним бажанням з 07.02.2017р. ( ст.38КЗпП України). На час її звільнення, відповідач не виплатив заробітну плату за червень 2016р., січень та 4 робочих дні лютого 2017р., в тому числі компенсацію щорічної невикористаної відпустки, чим порушив вимоги ст.116 КЗпП України. В звязку з тим, що по вині відповідача не була сплачена заробітна плата, позивач посилаючись на ст.117 КЗпП України просить стягнути з відповідача середній заробіток за затримку виплати заробітної плати за весь період затримки.Посилаючись на те, що відсутність грошових коштів призвело її до моральних страждань, а саме відсутність заробітної плати вплинуло на неможливість забезпечити свою сімю, внаслідок чого були порушені життєві звязки, позивач просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 10 000,00 гривень. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась направив до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справ за її відсутності.

Товариство не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.

За письмовою згодою позивача справу розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу розяснив, що за статтею 47 КЗпП України роботодавець зобовязаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, що викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Таким чином, невиконання рішення суду про стягнення на користь звільненого працівника недоплаченої заробітної плати є підставою для покладення на власника або уповноважений ним орган відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, за весь період невиплати цієї заробітної плати, оскільки вимоги звільненого працівника щодо її виплати є трудовим спором і регулюються нормами трудового права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за трудовим договором, укладеним з Товариством 01.06.2016р. була прийнята на посаду прибиральниці з 01.06.2016р. з посадовим окладом 3800,00 грн. Дана обставина підтверджується копією трудового договору та трудовою книжкою (а.с.6-7, 9-10). Згідно наказу №60-к від 06.02.2017р. ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади за власним бажанням з 07.02.2017р. на підставі ст.38 КЗпП України.

На час звільнення ОСОБА_1, в порушення вимог ст.116 КЗпП України Товариство не виконало вимоги трудового законодавства в частині виплати всіх належних розрахунків, в звязку з чим у відповідача виникла заборгованість по заробітній платі перед позивачем за червень 2016р., січень та 4 робочих дні лютого 2017р., в тому числі компенсаціящорічної невикористаної відпустки. Виходячи з розміру заробітної плати, яку щомісячно отримувала позивач (3800,00 грн.) та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, середній заробіток ОСОБА_1. на час її звільнення складав 3800,00 грн., або 86,36грн. на день (3800грн. : 44 робочих дні за останні 2 місяці).

Виходячи з того, що під час звільнення позивача по справі відповідачем не був проведений з нею розрахунок всіх належних сум, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за затримку виплати належних ОСОБА_1 сум за період з 08.02.2017р. по 14.11.2017р., тобто по день ухвалення рішення суду. При визначені розміру середнього заробітку за затримку виплати всіх належних сум, суд виходить з того, щоу зазначений вище період було 192робочих дні. Відтак розмір середнього заробітку за затримку складає 16581,12грн. (192р.д. х 86,36грн.).

Враховуючи ту обставину, що заробітна плата працівника є єдиним джерелом для влаштування свого життя та життя своєї родини, а відсутність грошових коштів на це, привело позивача до втрати нормальних життєвих звязків та до прикладання додаткових зусиль з її боку для організації свого життя суд, з урахуванням принципів виваженості, розумності та справедливості вважає, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000 гривень.

З боку відповідача суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував доводи викладені позивачем.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1280,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.116,117,237-1 КЗпПУкраїни ст.ст.10,11,57,61,64, 88,209,214,215,218,224-227ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліал Україна»() на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку виплати всіх належних сум при звільненні за період з 08.02.2017р. по 14.11.2017р. в розмірі 16581,12гривень, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліал Україна» ()на користь держави судовий збір в розмірі 1280,00гривень.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою на протязі 10 днів, з дня отр имання копії рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя