Справа № 490/5400/17
Провадження № 2/486/699/2017
13 листопада 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого Франчук О. Д.
при секретарі Деменко К.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,
20.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.12.1982 року зареєстрували з відповідачкою шлюб. Шлюбні відносини фактично припинили у березні 2012 року. Позивач має іншу родину, а тому просить про розірвання шлюбу.
В судове засідання сторони не не зявилися. Позивач надав суду письмову заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу без його участі.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час і місце слухання справи бувла сповіщена вчасно та належним чином. Судова повістка та повідомлення були надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, однак остання не виявила бажання отримати їх у поштовому відділення, у звязку з чим вони повернулися на адресу суду з відміткою на конверті «за незапитом».
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення про що зазначив у своїй заяві.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Дубограй) ОСОБА_3 одружились 08.121982 року. Шлюб зареєстровано Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 620 (а.с. 16).
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Позивач наполягає на розірванні шлюбу, зазначає, що має іншу родину, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сімї є недоцільним.
У відповідності до ст. 113 СК України, відповідачці ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу.
Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 130, 212-215, 218, 226 ЦПК України, суд,
Позовну заяву задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 08 грудня 1982 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 620, розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишити прізвище - ОСОБА_4.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги до Южноукраїнського міського суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_5