Справа № 285/1673/16-ц
провадження № 2/0285/64/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.10.2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Кравець І.А., позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення міської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним пункт 2 рішення ОСОБА_3 міської ради № 702 від 22.01.2015 року щодо відведення та передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки (кадастровий номер :00:027:0346), площею 0,0614 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Ковпака, 17, в м. Новоград-Волинський, який вона успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_4 Після прийняття спадщини на житловий будинок до позивача перейшло право користування земельною ділянкою площею 0,1351 га, однак у приватизації вказаної земельної ділянки їй було відмовлено. Позивач приватизувала земельну ділянку площею 0,1000 га. Оскаржуваним рішенням ОСОБА_3 міської ради № 702 від 22.01.2015 року п. 2 ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, право на яку мала позивач. Враховуючи зазначені обставини, позивач вважає, що її незаконно позбавили частини земельної ділянки площею 0,0351 га по вул. Ковпака, 17 в м. Новоград-Волинський.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував. Посилався на те, що на законних підставах приватизував земельну ділянку за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, в. Ковпака, 24.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання 31.10.2017 року не прибув. Раніше був присутнім у судових засіданнях та заперечував проти позову, посилаючись на його необґрунтованість. Надали докази на підтвердження своїх заперечень.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Пунктом 2 рішення ОСОБА_3 міської ради № 702 від 22.01.2015 року «Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин» затверджено проект землеустрою з метою передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки на вул. Ковпака, 24 (кадастровий номер :00:027:0346), площею 0,0614 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. (а.с. 8)

25.02.2015 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на вищезазначену земельну ділянку. (а.с. 133)

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.1988 року позивач ОСОБА_1 є власником жилого будинку за адресою: м. Новоград-Волинський, вул. Ковпака, 17, що розташований на земельній ділянці площею 759 кв.м. (а.с. 6).

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на архівну довідку від 30.08.2010 року №66, яка видана архівним відділом ОСОБА_3 районної державної адміністрації про те, що рішенням засідання правління колгоспу «Здобуток Жовтня» с. Сусли протокол №5 від 06.04.1960 року виділено ОСОБА_4 ОСОБА_5 (матері позивача) присадибну ділянку в розмірі 0,30 га і прийнято в члени колгоспу.(а.с. 11)

Позивач також зазначає, що після смерті матері в порядку спадкування до неї перейшло право користування земельною ділянкою площею 0,1351 га. Решта земельної ділянки за життя матері була вилучена для суспільних потреб будівництва дороги загального користування.

Село Смолка прийнято в межі міста Новограда-Волинського відповідно до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 27.06.1969 року та на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №356 від 01.08.1969 року. (а.с. 10)

Згідно рішення ОСОБА_3 міської ради №652 від 12.05.2010 року позивач є власником земельної ділянкиплощею 0,1000 га за адресою: м. Новоград-Волинський, вул. Ковпака, 17, що підтверджується державним актом на право власності га земельну ділянку від 17.08.2010 року.

У задоволенні заяви позивача про оформлення права власності на 0,0351 га земельної ділянки для садівництва міська рада відмовила.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30.11.2011 року, яка залишена без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_3 міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення № 682 від 05.08.2010 року, визнання правомірним безтермінове користування земельною ділянкою площею 0,30 га за адресою вул. Ковпака, 17 в м. Новоград-Волинський Житомирської області та щодо зобовязання передати у власність земельну ділянку у розмірі 0,12 га для ведення садівництва за вказаною адресою. (а.с. 111-113).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона обов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем суду не надано належних доказів свого права користування земельною ділянкою, яка передана у власність ОСОБА_6

Архівна довідка про рішення засідання правління колгоспу «Здобуток Жовтня» с. Сусливід 06.04.1960 року про виділення земельної ділянки матері позивача не є правовстановлюючим документом або документом із землеустрою.

Відповідно до ст. 6 Конституції (Основного Закону) Української Радянської Соціалістичної Республіки 1937 року, що діяла на той час, було визначено, що земля, її надра, води, ліси, заводи, фабрики, шахти, рудні, залізничний, водний і повітряний транспорт, банки, засоби зв'язку, організовані державою великі сільськогосподарські підприємства (радгоспи, машинно-тракторні станції і т. п.), а також комунальні підприємства і основний житловий фонд у містах і промислових пунктах є державною власністю, тобто всенародним добром.

Земля, яку займають колгоспи, закріпляється за ними в безплатне і безстрокове користування, тобто навічно. (ст. 8 Конституції УРСР)

Таким чином, оскільки колгосп не був органом державної влади, його правління могло приймати лише рішення щодо внутрішньогосподарської діяльності цього підприємства. Передача земельних ділянок членам колгоспу в тимчасове користування створювала між ними правовідносини, що не припиняли права колгоспу на ці ділянки.

На момент набуття позивачем права власності на спадкове майно діяв Земельний Кодекс Української РСР 1970 року, який у ч. 1 ст. 90 визначав, що на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.1988 року вбачається, що до позивача ОСОБА_1 разом з будинком перейшло право користування земельною ділянкою площею 759 кв.м. (а.с. 6).

Таким чином, наданий позивачем правовстановлюючий документ спростовує доводи щодо належності їй на праві користування ділянки площею 0,30 га чи 0,1351 га.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України 2001 р. (далі по тексту ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 2 ЗК України визначено, що земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки).

Відповідно до ст. 120 ЗК України, передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Порядок формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав встановлено ст. 79-1 ЗК України, яка визначає наступне.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав та передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, земельна ділянка, право користування якою просить захистити позивач, не була сформована у встановленому порядку, отже - не існує як об'єкт цивільних прав.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначено ст. 116 ЗК України.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. (ч. 1 ст. 116 ЗК України)

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. (ч. 2 ст. 116 ЗК України)

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено ст. 118 ЗК України.

Позивачем не надано доказів порушення ОСОБА_3 міською радою визначеного законом порядку приватизації земельної ділянки на вул. Ковпака, 24 (кадастровий номер :00:027:0346), площею 0,0614 га, під час передачу її у власність ОСОБА_2

У свою чергу представником відповідача ОСОБА_3 міської ради на підтвердження правомірності свого рішення надано докази, з яких слідує наявність законних підстав для передачі спірної земельної ділянки ОСОБА_2

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що посилання позивача на протиправність рішення ОСОБА_3 міської ради № 702 від 22.01.2015 року не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, відповідач виніс рішення у відповідності до вимог Закону.

За таких обставин, позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний тест рішення виготовлено 03.11.2017 року.

Суддя А.В. Помогаєв