АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №753/2208/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7748/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

12 липня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 3 лютого 2017 року і до досягнення нею повноліття.

У задоволенні стягнення решти аліментів відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з нього на утримання дитини аліменти у розмірі ј частини від усіх видів доходу, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у лютому 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 8 травня 2009 року сторони зареєстрували між собою шлюб.

Зазначила, що від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину: доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Також зазначила, що з грудня 2016 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча неофіційно працює.

У зв'язку із викладеним, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 3000 грн. щомісяця з дня подачі позову до суду і до досягнення нею повноліття, так як їх дитина хворіє і потребує додаткових коштів, а також необхідні кошти на її навчання в школі.

Як вбачається з матеріалів справи, 8 травня 2009 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї.

Від спільного шлюбу мають малолітню дитину: доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Також судом встановлено та не заперечується відповідачем, що з грудня 2016 року ОСОБА_4 не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом положень ч.3, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч.1, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.

Згідно ч.1, ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» - встановлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

За правилами ч.1-2, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції врахував відсутність у відповідача на даний час постійного щомісячного доходу, склад сім'ї, його стан здоров'я, вік та стан здоров'я дитини.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач з 19 травня 2017 року офіційно працевлаштований у ТОВ «Будівельна компанія «Вікс» на посаді слюсар будівельний 3 розряду і має посадовий оклад 3400 грн. з огляду на наступне.

Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем надано суду довідку від 30 травня 2017 року про офіційне працевлаштування, тобто вже після ухвалення судового рішення.

Зазначена довідка не була предметом розгляду у суді першої інстанції та оцінка судом їй не надавалась.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судовому засіданні 24 травня 2017 року зазначав, що він працює неофіційно, має мінливий заробіток, про офіційне працевлаштування суду першої інстанції не повідомляв.

Крім того, сторони не позбавлені можливості в майбутньому, при зміні майнового стану, звернутись до суду з позовом про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді