Справа № 473/3288/17
"17" листопада 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку
29 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що він придбав у ОСОБА_2 незакінчене будівництво житловий будинок №19, що розташований в м. Вознесенськ по вулиці Петра Дяченка ( до перейменування ОСОБА_3), про що укладено договір купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 11 грудня 1998 року за реєстровим №1588. За вказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 0,0600 га для обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності належить попередньому власнику будинку ОСОБА_5.
Відповідач ОСОБА_2 не переоформила на себе, під час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, земельну ділянку площею 0,0600 га для обслуговування житлового будинку №19, що розташований в м. Вознесенськ по вулиці Петра Дяченка ( до перейменування ОСОБА_3).
Посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку та до нього повинно перейти право власності на земельну ділянку, що надана для його обслуговування, але він позбавлений можливості набути право власності на земельну ділянку, позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.
За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог, передбачених ст. 224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні було встановлено, що право власності на незакінчене будівництво житловий будинок №19, що розташований в м. Вознесенськ по вулиці Петра Дяченка ( до перейменування ОСОБА_3) перейшло від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.12.1998 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 11 грудня 1998 року за реєстровим №1588.
За вказаним житловим будинком для його обслуговування закріплена земельна ділянка площею 0,0600 га, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради від 01.06.1993 року за №170 була передана у приватну власність ОСОБА_5, яка була попереднім власником житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою 06.12.1991 р. за №2626.
Право власності від ОСОБА_5 до ОСОБА_2 перейшло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 10.01.1995 року.
На час переходу права власності на житловий будинок до ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, діяв Земельний кодекс України 1991 року, ст. 30 якого закріплює, що при переході права власності на будинок при цьому до набувача переходить право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення.
У відповідності з п.18 "г" Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01.09.2002 року, згідно з Положеннями чинної до цієї дати ст.30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договору відчуження.
Такий же перехід права власності на земельну ділянку відбувся і під час переходу права власності на житловий будинок від попереднього власника ОСОБА_2 до позивача ОСОБА_1
Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруди, переходить і право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.
Таким чином до ОСОБА_1 перейшло право власності на земельну ділянку, яка надана для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою м. Вознесенськ по вулиці Петра Дяченка ( до перейменування ОСОБА_3) і відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю та її розмір становить 0,0600 га.
За таких обставин, враховуючи наведене, цивільне право позивача відповідно до ст.16 ЦК України підлягає захисту шляхом визнання його власником земельної ділянки, яка зайнята жилим будинком та необхідна для його обслуговування.
На підставі ст. 377 ЦК України, п.7 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, ст. 30 Земельного кодексу України 1991 року, керуючись ст. 10, 11, 15, 130, 174, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,0600 га, яка надана для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: м. Вознесенськ Миколаївської області по вулиці Петра Дяченка №19.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: М.М. Ротар