Справа № 356/916/17 Головуючий у І інстанції Капшученко І. О.
Провадження № 22-ц/780/5062/17 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 58 28.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Гуля В.В.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 31 серпня 2017 року по справі за поданням начальника Березанського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Іораша С.М. на отримання дозволу на примусове входження до житла боржника,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА :

30 серпня 2017 року з поданням на отримання дозволу на примусове входження до житла боржника звернувся начальник Березанського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Іораш С. М., обґрунтовуючи його тим, що на примусовому виконанні в Березанському МВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області перебуває виконавчий лист, виданий Яготинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 - 90 000 грн.

Разом з тим, боржник у встановлені строки борг не сплатив. 16.11.2016 було винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника, а на його адресу, вказану у виконавчому документі, було направлено вимоги державного виконавця в щодо необхідності бути присутнім в зазначений у вимогах час для опису арештованого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Проте боржник, будучи належним чином повідомленим, двері не відчиняв. Відтак, враховуючи вказані перешкоди, з метою виконання рішення суду, просить суд надати дозвіл на примусове входження в вказане жиле приміщення.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 31 серпня 2017 року подання на отримання дозволу на примусове входження до житла боржника задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та порушення норм процесуального права винести окрему ухвалу про неправомірність дій посадових осіб Березанському МВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що дії боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого документа, що тягне за собою порушення строків виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов'язковості судових рішень.

Колегія суддів повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції не може виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.02.2016 державним виконавцем ВДВС Березанського міського управління юстиції у Київській області Граньком Т. Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50317670 з приводу примусового виконання виконавчого листа № 1028/103/12 від 12.02.2015, виданого Яготинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 90 000 грн. у рахунок майнової шкоди, завданої не оприбуткуванням вказаних грошових коштів, внесених ОСОБА_4 за договором № 149 від 01.12.2009 (а.с.28).

Вимогою державного виконавця від 25.02.2016 № 712 боржника було зобов'язано з'явитись до державного виконавця для сплати боргу або надання відповідних підтверджуючих документів про сплату (а.с.30).

В межах виконавчого провадження 25.02.2016 державним виконавцем Граньком Т.Г. з метою забезпечення збереження майна боржника було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, що підтверджується наданим суду звітом «Інформація про виконавче провадження» від 11.04.2017, та копією постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.29,).

У відповідності до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №56603480 від 04.04.2016, № 69422526 від 30.09.2016, від 19.06.2017 № 89919666 в приватній спільній частковій власності боржника ОСОБА_2 перебуває домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-17,31-32,66).

У відповідності до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 16.11.2016 заборонено відчужувати все рухоме майно боржника ОСОБА_2, підстава постанова Березанського МВ ДВС про арешт майна боржника від 16.11.2016 (а.с.76).

05.08.2016 ОСОБА_2 звертався з заявою до в.о. начальника Березанського МВ ДВС про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження за виконавчим листом № 1028/103/13 від 12.02.2015 (а.с.34).

Вимогами в.о. начальника відділу Березанського МВ ДВС Іораш С. М. від 09.08.2016 № 2803-2804, від 29.07.2016 № 2559-2558, від 16.11.2016 № 4642-4643, від 01.02.2017 № 248-249, боржника було зобов'язано бути присутнім у визначений вимогами час за адресою місця розташування його майна, а саме домоволодіння по АДРЕСА_1, для проведення опису арештованого рухомого та нерухомого майна (а.с.35,46, 71,89).

Разом з тим, за результатами виїзду державного виконавця для проведення опису майна за вказаною адресою 09.08.2016, 25.11.2016 та 16.02.2017 встановлено, що боржник у визначений вимогами час був відсутній, до будинку прохід обмежений, хвіртка зачинена на замок та спущені собаки, про що державним виконавцем Березанського МВ ДВС Іораш С. М. були складені відповідні Акти державного виконавця від 09.08.2016, 25.11.2016 та 16.02.2017 (а.с.36,76,92,106).

Згідно ст. 376 ЦПК Українипитання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до статей 1, 11 Закону України "Про виконавче провадження"виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов'язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

При цьому державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Визначальним при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 50317670, долучених до матеріалів справи, боржнику ОСОБА_2 направлялись вимоги в.о. начальника відділу Березанського МВ ДВС Іораш С. М. щодо необхідності бути присутнім за відповідною адресою: АДРЕСА_1 у визначений час для проведення опису майна, (а.с.112-121).

Питання про примусове проникнення до житла повинно вирішуватися не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

На вказані питання суд уваги не звернув, не встановив фактичні обставини, що унеможливлює вирішення справи по суті на стадії апеляційного перегляду.

Судом першої інстанції не було досліджено матеріали виконавчого провадження, копію яких направлено на адресу апеляційного суду 24.11.2017 року начальником відділу Березанського МВ ДВС Іораш С. М., належним чином не з'ясовано ту обставину та не надано відповідну оцінку тому, що згідно ухвали Березанського міського суду Київської області від 21 вересня 2016 року зупинено виконання вироку в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 - 90 000 грн. до закінчення перегляду вказаного вироку в цій частині за ново виявленими обставинами.

Також не з'ясовано наслідки розгляду вказаної вище справи та відповідно не надано обгрунтовання в зв'язку з вищенаведеним, - чи ухилявся ОСОБА_6 від вчинення виконавчих дій та чи є належні підстави для такого припущення, а як наслідок для проникнення до житла, і в залежності від встановленого не постановив законну і обґрунтовану ухвалу.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

З наведеного вище вбачається, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України, визнати її законною і обґрунтованою не можна, тому вона підлягає скасуванню з підстав передбачених ч. 3 ст. 312 ЦПК України, з передачею питання про примусове проникнення до житла боржника на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 31 серпня 2017 року скасувати, питання про примусове проникнення до житла боржника передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.1 ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі .

Головуючий:

Судді: