Справа № 758/8711/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С.,

присяжних - Кедря Л.А., Школьного Є.В.

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

прокурора - Павліченко В.О.

заінтересованої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні місті Києві заяву Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4, визнаної у судовому порядку недієздатною, заінтересована особа - ОСОБА_3, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Представник Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яку 29.06.2017 року за направленням психоневрологічного диспансеру було госпіталізовано до відділення №8 Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ», доставлену швидкою психіатричною бригадою, у зв'язку з погіршенням психічного стану та у зв'язку з її неадекватною поведінкою, виявами розладів сприйняття у вигляді вербальних галюцинацій, що відчуває «голоси» які коментують поступки і дії, наказують їй виконувати агресивні дії по відношенню до близьких, висловлюванням маячних ідей відношення та переслідування, проявами злоби до близьких, безсонням та частим пробудженням, виявом гетеро агресивних реакцій по відношенню до матері та дітей, її збудженням, дивною поведінкою та висловлюванням, відмовою від вживання ліків, потреби примусового лікування саме в умовах стаціонару, неспроможності самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Посилається на те, що згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13.03.2008 року ОСОБА_4, визнана недієздатною та їй було призначено опікуна ОСОБА_3

Зазначає, що відповідно до ст.13 Закону України « Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра.

Мотивує вимоги тим, що при госпіталізації опікуном ОСОБА_3 надано згоду на госпіталізацію ОСОБА_4.

Однак згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІП з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Також згідно зазначеного рішення Конституційним судом України рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідність до цього рішення.

Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Зазначає, що ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад у формі : Шизофренія, параноїдна форма. Безперервний тип перебігу. Виражений апатико - дисоціативний тип дефекту.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами та враховуючи загострення психічного захворювання та стану ОСОБА_4, оскільки остання потребує надання їй психіатричної допомоги в умовах стаціонару звертаються з вказаною заявою до суду.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, обґрунтувавши необхідність госпіталізації та проведення лікування відносно ОСОБА_4, просила суд задовольнити заяву, оскільки остання потребує лікування відносно її стану саме в умовах стаціонару, проявами психопатичної симптоматики, конфліктності з матір'ю, стану збудження, злобності, неадекватності її поведінки, нездатності критично оцінювати свої дії та свою поведінку, неможливості самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, некритичності свого стану та її погодження на лікування.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечує проти вимог та вважає, що вона не потребує лікування, оскільки не вважає необхідним своє лікування в лікарні.

Заінт.особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги підтримує, просить суд застосувати лікування, оскільки стан доньки сильно загострився, вона вчиняє неадекватні дії, прояви конфліктності, не спить, висловлює маячні ідеї, конфліктує з нею, не спить, збуджена, злобна, вважає, що її госпіталізація є необхідною на даний час з метою покращення її стану і лікування стаціонарно доцільне, вона не може самостійно оцінювати свої вчинки та дії, донька намагається вчинити неадекватні дії,у зв'язку з погіршенням її стану здоров'я і тому необхідно надання їй допомоги в умовах саме стаціонару.

Вислухавши пояснення учасників процесу, висновок прокурора, який вважає за доцільне застосування госпіталізації та проведення лікування відносно ОСОБА_4, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 Закону України « Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра

Відповідно до статті 14 Закону України « Про психіатричну допомогу « - Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІП з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку лікарів - психіатрів від 30.06.2017 року ОСОБА_4 - страждає тяжким психічним захворюванням у формі: Шизофренія, параноїдна форма. Безперервний тип перебігу. Галюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений апатико - дисоціативний тип дефекту, потребує госпіталізації до психіатричного закладу у психіатричний стаціонар, в зв'язку з загостренням психічного захворювання та стану хворої, оскільки виявляє стійкі реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих…..доступна формальному розмовному контакту, підозріла, насторожена…..на запитання відповідає неохоче, після довгої паузи. Стверджує що відчуває наявність« голосів» які коментують її дії та наказують виконувати агресивні дії по відношенню до матері та дітей. Висловлює маячні ідеї відношення і переслідування, заявляє . що оточуючі погано до неї ставляться. Організували за нею стеження. Мислення парологічне з асоціативними розривами. Емоційно неадекватна, критика до свого стану відсутня. До факту госпіталізації байдужа …….у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням психічного стану виявляє розлади, що проявляються у наявності вербальних галюцинацій коментую чого та імперативного характеру , маячних ідей відношення та переслідування . гетеро агресивних реакцій по відношенню до матері та дітей , не можливістю прогнозувати наслідки своїх дій потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару.

З наданого суду рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13.03.2008 року, вбачається, що ОСОБА_4, визнана недієздатною та їй призначено опікуна ОСОБА_3 ( а.с.2).

З наданих суду матеріалів вбачається, що опікуном ОСОБА_3 дано згоду на госпіталізацію ОСОБА_4 у зв'язку з загостренням її психічного стану з метою покращення її стану.

Встановлено, що в зв'язку з наявністю у хворої психічного розладу, що виражається у наявності стійких неадекватних дій, наявності загострення психопатологічної симптоматики, галюцинаторних ідей сприйняття, некритичності до стану свого здоров'я, захворювання, його проявів, погіршення психічного стану, не погодженням її на перебування у стаціонарі та потреби стаціонарного лікування, суд вважає необхідним задовольнити вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 280-282 ЦПК України, ст.ст. 13, 14,22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Дати згоду на госпіталізацію до Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко
ПрисяжніЛ.А. Кедря Є.В. Школьний