ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/320/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Шклянка М.П.

при секретарі Галян Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_2 на дії Начальника Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві Заєць Анатолія Миколайовича, зацікавлені особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 на постанову про утворення виконавчої групи від 10.03.2017 року, суд -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2017 року скаржник, який являється боржником у виконавчому провадженні №47994448, звернувся до суду із скаргою на постанову Начальника Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві Заєць Анатолія Миколайовича про утворення виконавчої групи від 10.03.2017 року, вважаючи вказану постанову такою, яка винесена без дотримання вимог законодавства в зв'язку з чим порушує права боржника.

В судовому засіданні скаржник, його представник вимоги скарги підтримали в повному обсязі.

Представник Дарницького районного ВДВС в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Зацікавлена особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважє, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 березня 2017 року у ВП №47948012 начальником Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Зайцем А.М., для унеможливлення порушень Закону України «Про виконавче провадження» та з метою контролю за діями державних виконавців, для вчинення подальших виконавчих дій відповідною постановою про утворення виконавчої групи постановлено:

1. Утворити при Дарницькому районному віллілі державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві виконавчу групу щодо примусового виконання виконавчих документів щодо зобов'язання ОСОБА_8, ОСОБА_9 не чинити перешкод ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_6 в користуванні ізольованою кімнатою 21, 5 кв.м. та приміщеннями загального користування в АДРЕСА_1. вселення ОСОБА_5 та неповнолітньої ОСОБА_6 в ізольовану кімнату площею 21,5 кв.м.. що знаходиться в квартирі АДРЕСА_2.

- затвердити наступний склад виконавчої групи: керівник групи - головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Тущенко Петро Леонідович та члени групи - головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Бережну Ольгу Олександрівну, старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Житнікова Сергія Сергійовича та державного виконавця державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Гвоздьова Бориса Борисовича.

На оскаржуваній постанові стоїть печатка з зображенням Державного герба України Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (ідентифікаційний код 34968768).

Відповідно до інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичною особою з ідентифікаційним номером 34968768 є Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві, місцезнаходження:02121, м.Київ, проспект Миколи Бажана, будинок 7-Є. Організаційно-правова форма: орган державної влади. Дата та № запису про проведення державної реєстрації: 15.03.2007, номер запису: 1 008946.

Виходячи з даної інформації, особи, яких включили до складу виконавчої групи у постанові про утворення виконавчої групи від 10.03.2017 р. у ВП № є державними виконавцями відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, а постанова винесена Начальником Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві.

Відтак Начальник Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Заєць Анатолій Миколайович створив виконавчу групу з державних виконавців відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, а цей відділ має зовсім іншу назву ніж очолюваний ним Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві, що свідчить про невідповідність цієї постанови нормам закону.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України від 02.06.2016 p. № 1404-VIII «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Такий орган як відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві нам на момент винесення постанови не існує..

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно- територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 1 розділу IV «Виконавчі групи» Інструкції з організації примусового виконання рішень за наявності обставин, визначених частиною першою статті 25 Закону, при органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких входять державні виконавці одного або кількох органів державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 3 розділу IV «Виконавчі групи» Інструкції з організації примусового виконання рішень, особа, яка приймає рішення про утворення виконавчої групи, виносить про це вмотивовану постанову.

У постанові обов'язково зазначаються: обставини, які обумовили утворення виконавчої групи; склад виконавчої групи, її керівник, орган державної виконавчої служби, при якому утворюється виконавча група; інші відомості, в тому числі щодо покладення на керівника виконавчої групи прав і повноважень у виконавчому провадженні, встановлених законодавством, для начальників органів державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 6 розділу І «Загальні положення» Інструкції з організації примусового виконання рішень під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції з організації примусового виконання рішень постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити:

номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;

резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

Якщо постанова надсилається у формі електронного документа, вона підписується електронним цифровим підписом.

Інші посадові особи органів державної виконавчої служби у випадках, передбачених Законом та цією Інструкцією, виносять постанови з урахуванням вимог, визначених цим пунктом.

Отже, постанова про утворення виконавчої групи від 10.03.2017 р. у ВП №47948012 не відповідає вимогам пункту 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки не містить всіх обов'язкових реквізитів, та не є вмотивованою.

Порядок утворення та функціонування виконавчих груп при органах державної виконавчої служби був затверджений наказом Міністерства юстиції України від Л7.05.2004 № 37/5, втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції № 512/5 від 02.04.2012 р.

Наказ Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р. не затверджував порядок утворення та функціонування виконавчих груп при органах державної виконавчої служби, як зазначено в постанові про утворення виконавчої групи від 10.03.2017 р. у ВП №47948012.

Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р. затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

Абзацом 3 пункту 2 Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р. визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства юстиції України від 17.05.2004 № 37/5 «Про затвердження Порядку утворення та функціонування виконавчих груп при органах державної виконавчої служби», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.05.2004 за № 624/9223 (зі змінами).

Відтак постанова містить помилкові нормативні підстави для утворення виконавчої групи.

Крім того, в постанові про утворення виконавчої групи від 10.03.2017 р. у ВП №47948012 щодо того, не наведено жодних фактів, підтверджених у спосіб, передбачений чинний законодавством, що боржник чинить перешкоди та відмовляється виконувати рішення суду Дарницького районного суду міста Києва, яким скаржника зобов'язано не чинити перешкод у користуванні житловою кімнатою 21,5 кв.м. та приміщеннями загального користування у квартирі АДРЕСА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6та на вимоги державних виконавців не реагує.

Крім того, на момент винесення даної ухвали судом встановлено, що рішення суду Дарницького районного суду міста Києва, не чинити перешкод у користуванні житловою кімнатою 21,5 кв.м. та приміщеннями загального користування у квартирі АДРЕСА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконано.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1)верховенства права;

2)обов'язковості виконання рішень;

3)законності;

4)диспозитивності;

5)справедливості, неупередженості та об'єктивності;

6)гласності та відкритості виконавчого провадження;

7)розумності строків виконавчого провадження;

8)співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9)забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст.2 Закону України від 02.06.2016 p. № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Відповідно до ст..З Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст.383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.І ст.384 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", "Про виконавче провадження" , іншими нормативно- правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 218, 383, 386, 387, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову від 10 березня 2017 року у Виконавчому провадженні №47048012, винесену Начальником Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Зайцем Анатолієм Миколайовичем.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: