Справа № 750/5336/17
Провадження № 2/750/1535/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

за участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про встановлення відсутності зобовязань, визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом та просить встановити відсутність у ОСОБА_1 зобовязань перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», визнати дії представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» протиправними та стягнути з відповідача на його користь 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, мотивуючи вимоги тим, що він здійснює незалежну професійну адвокатську діяльність та є представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3, надав їм номер свого телефону для розвязання будь-яких питань, з вересня 2016 року йому телефонують представники відповідача та вимагають повернення боргів за його клієнтів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим завдають моральної шкоди, яку оцінює в 100 000 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, представник відповідача в судове засідання не зявився, до початку надав заяву з проханням розглянути справу в його відсутність та заперечення проти позову.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 здійснює незалежну професійну адвокатську діяльність та відповідно до договору про надання правових послуг адвокатом від 18 квітня 2016 року є представником інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач продемонстрував декілька записів свого мобільного телефону, з яких вбачається, що на його номер були здійснені дзвінки автовідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з повідомленням про заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 10 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, враховуючи визнання відповідачем того факту, що між сторонами відсутні будь-які зобовязання та позивач не є боржником товариства, позов в частині встановлення відсутності у ОСОБА_1 зобовязань перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зі змісту позовної заяви та її прохальної частини вбачається, що позивачем не визначено які саме дії та яких саме працівників відповідача позивач просить визнати неправомірними, не надано доказів на підтвердження протиправних дій працівників товариства і в судовому засіданні, що свідчить про недоведеність позовних вимог в цій частині.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 року № 5, від 27 лютого 2009 року № 1) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п. 5. Постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно- правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

П. 9 Постанови Пленуму передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження завданої йому моральної шкоди працівниками ТОВ «ФК «ЄАПБ», позов в цій частині необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294-296 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Встановити відсутність у ОСОБА_1 зобовязань перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: