Справа № 495/8155/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

23 жовтня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Об'єднання співвласників багатокваритирного будинку "Франко-14" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вчиненої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Об'єднання співвласників багатокваритирного будинку "Франко-14" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вчиненої внаслідок залиття квартири, в якій просить стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 69 357,00 гривен та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, суму моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривен.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю підтримав уточнені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні також повністю підтримала уточнені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 у судовому засіданні не погодився з позовними вимогами, просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що позивачем не доведено вини відповідачів у спричиненні шкоди позивачу.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав доводи свого представника, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце судових засідань неодноразово сповіщався належним чином, судові повістки повернуті до суду і звязку із закінченням терміну зберігання.

Представник третьої особи - Об'єднання співвласників багатокваритирного будинку "Франко-14" у судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він працює сантехніком в ОСББ по вул.. Енгельса, 16, йому подзвонили мешканці цього будинку та повідомили, що їх квартири заливає. Він прийшов до цього будинку, піднявся на 5 поверх, двері йому ніхто не відчинив. Хазяїн цієї квартири прибув пізніше, відкрив двері, після чого пройшов до кімнати та закрив кран на батареї. Свідок ОСОБА_7 пройшов у квартиру за ним. У квартирі відповідачів була вода, квартира була затоплена, на полу лежав подовжувач, з якого летіли іскри. Відповідач ОСОБА_8 перекрив кран, виключив автомати, вода текла із крана на радіаторі житлової кімнати. Тобто, як пояснив свідок ОСОБА_7, причиною затоплення став відкритий кран у квартирі відповідачів.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає у цьому будинку, в одному підїзді з позивачем. У жовтні 2015 року, коли здійснювали включення опалення, на дверях будинку вивісили відповідні обяви про включення опалення. Коли вона потрапила у свою квартиру, побачила, що стіни мокрі, підлога та речі також мокрі, наділи резинові чоботи та вичерпувала воду, також пояснила, що залило усі поверхи цього підїзду - з 1 по 4. Також пояснила, що причиною цього затоплення є халатність сусіда з 5 поверху ОСОБА_8, який не закрив крани, про що він сам говорив своїм сусідам. Вода залила не тільки квартири, а й лилась по зовнішній стіні будинку. Коли вони піднялись до квартири відповідачів, їх у квартирі не було, двері буди зачинені, після чого вони склали дефектний акт разом із іншими членами ОСМД.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона також проживає у цьому будинку. У жовтні 2015 року, коли вона прийшла з роботи додому, її квартира була затоплена, усі речі плавали у гарячий воді, вода лилась дощем з потолка, вона разом із сусідкою вичерпувала воду. Потім піднялась до квартири на 4 поверсі та побачила, що потолок у цій квартирі обвалився через затоплення цієї квартири. Особисто вона не бачила, однак сусіди сказали, що причиною затоплення є те, що сусід з 5 поверху не закрив кран.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що вона також проживає у цьому будинку, її квартира знаходиться на 3 поверсі. У жовтні 2015 року, коли вона прийшла додому, у квартирі була вода, яка капала з потолка. Після того, як вона вичерпала усю воду зі своєї квартири, вона піднялась на 4 поверх та побачила що там обвалився потолок, хазяйка квартири вичерпувала воду , плакала, оскільки усе в квартирі було залито водою. що послугувало причиною затоплення, їй не відомо.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши наведені у позовній заяві та запереченнях до неї доводи, надавши правову оцінку обставинам справи, дослідивши надані докази та заслухавши доводи сторін, заслухавши свідків, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12 є власницею квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.08.2011 року (а.с.64-67).

Відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, є власниками та користувачами квартири АДРЕСА_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про приватизацію (а.с151). Квартира відповідачів знаходиться над квартирою позивачки та обидві квартири повязані єдиною системою водо-, тепло-, електромережами.

У звязку з підготовкою до опалювального сезону, на підїздах будинку двічі розміщувалось оголошення (ОСМД «Франко-14 та КП «Білгород-Дністровськтеплокомуненерго») щодо підготовки опалювальної мережі будинку . із попередженням про дотримання правил експлуатації.

27 жовтня 2015 року, приблизно з 10.00 год. до 12 год. 00 хвил., відбувалось залиття квартири позивачки, яка виникла внаслідок течі гарячої води з квартири відповідачів, чим було спричинено матеріальну та моральну шкоду позивачці.

За правилами ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

27.10.2015 року позивачка звернулась з письмовою заявою про обстеження квартири та фіксування факту затоплення шляхом складання дефектного акту.

Відповідно до акту Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Франко-14» № 426 від 27.10.2015 року, затоплення квартири АДРЕСА_3 сталося через залиття з квартири № 65 з причин самовільного втручання в систему центрального опалення мешканцем-власником квартири АДРЕСА_4, який замість крану Маєвського, встановив водозабірний кран та з літа стравлював повітря з системи і не закрив кран до дня залиття.

Відповідно до дефектного акту встановлено, що наслідком залиття є пошкодження оздоблення квартири, поліпшень, які були зроблені в результаті ремонту, побутової техніки, меблі, фасаду будинку та інших обєктів (двері, фортепіано, електроприладів тощо) - що досконало підтверджено вказаним дефектним актом. 28.10.2017 року позивачка отримала акт про проведення діагностичних та ремонтних робіт відносно телевізора Samsung, ноутбуку Lenovo, в яких зазначено, що причиною пошкодження є залиття водою.

Відповідно висновку про розмір матеріальної шкоди, складений субєктом оціночної діяльності ТОВ «ОК ГУДВІЛЛ» від 03.11.2015 року матеріальна шкода, яку зазнала позивачка, оцінюється у розмірі 69 357,65 гривен, розмір якої сторонами у судовому засіданні не оспорювався.

Добровільно відшкодувати вказану суму відповідач не бажає.

Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Таким чином, оскільки правовою підставою для звернення позивачки до суду нею обрана саме стаття 1166 ЦК України, то доказуванню позивачкою підлягає саме факт завдання їй матеріальної шкоди, а також наявність вини відповідача ОСОБА_2 у заподіянні цієї шкоди, тобто причинний зв'язок між діями ОСОБА_2 та спричиненням майнової шкоди ОСОБА_1.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяну шкоду майну юридичній особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, які її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно п.3ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 57 ЦПК України закріплено, що доказами є будь -які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України, передбачені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що 27 жовтня 2015 року мав місце факт затоплення квартири, яка належить позивачці, і це затоплення сталося з вини відповідачів (що підтверджується актом № 426 від 27.10.2015 року, складеному комісією ОСББ «Франко-14» голови ОСББ, слюсарів-сантехнікив та мешканцями будинку, експертним висновком, виконаним ТОВ «Ок Гудвілл» від 03.11.2015 р. тобто наявні правові підстави для стягнення матеріального збитку на користь позивачки, а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріального збитку доведені, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню у сумі 69 357,00 гривен.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи те, що доведено неправомірність дій саме відповідача ОСОБА_8, (оскільки відповідач ОСОБА_13 є власником , але не проживає у даній квартирі, (що оспорювалось сторонами судового процесу), порушення ним прав позивачки та заподіяння внаслідок цього матеріальної шкоди, суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 2000,00 гривень та стягнення їх саме з особи, яка спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_8

При визначенні розміру відшкодування, суд враховує ступінь ушкодження майна, засади розумності, виваженості та справедливості, характер та обсяг моральних страждань та визначає достатнім розмір відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 у сумі 2 000 гривень.

На підставі викладеного суд вважає, що уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Об'єднання співвласників багатокваритирного будинку "Франко-14" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вчиненої внаслідок залиття квартири підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,57,58,60, 61, 79, 212-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд-

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Об'єднання співвласників багатокваритирного будинку "Франко-14" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вчиненої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 69 357,00 гривен.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, суму моральної шкоди у розмірі 2 000,00 гривен.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя