Справа № 433/258/17
Провадження №2/433/225/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

27.04.2017 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Крівоклякіної Н.В., за участю секретаря Рєзнікової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2017 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17.07.2003 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №1168 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн на термін користування до 15.10.2004 року та зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у строки та порядку, встановлені кредитним договором. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 05.12.2016 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 625 135,63 грн., яка складається з: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 66 634,17 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;548 501,46 грн пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29.03.2012 року з відповідача була стягнута сума заборгованості у розмірі 304 003,20 грн, залишок складає 321 132,43 грн. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості в сумі 106 000,00 грн, яка складається з: 26 235,00 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 79 765,00 грн пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Крім того просить покласти на відповідача судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр», а також шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області ( на 18.04.2017 р., на 27.04.2017 р.). Причини неявки суду не повідомив.

Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено наступне.

17.07.2003 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №1168, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 на придбання товарів продовольчої та промислової групи відновлювальну кредитну лінію в сумі 10 000,00 грн строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування у розмірі 27,0% річних (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору №1168 від 17.07.2003 року позичальник зобовязаний здійснити погашення суми основного боргу за відновлювальною кредитною лінією до 16.07.2004 року.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з ОСОБА_2 було стягнуто заборгованість за кредитним договором №1168 від 17.07.2003 року заборгованість в сумі 294 003,20 грн (а.с.7).

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_2 належно не виконував свої зобов'язання за Кредитним договором №1168 від 17.07.2003 року внаслідок чого станом на 05.12.2016 року утворилась заборгованість, яка становить 321 132,43 грн та складається з: 26 235,00 грн загального залишку заборгованості за процентами; 294 897,43 грн загальної суми нарахованої пені(а.с.8).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 26 235,00грн за кредитним договором №1168 від 17.07.2003 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

В частині стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 294 897,43 гривень, суд дійшов наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно,

які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Отже, зобовязання за своїм значенням поділяються на: основні зобовязання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобовязання які забезпечують належне виконання основних зобовязань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобовязання.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, основним зобовязанням позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафа, пені).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористичная операція, в якому міститься місто Луганськ Луганської області.

Як вбачається зі справи, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у м.Луганськ, а тому вона є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.

Крім того, комерційним банкам Національним Банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 05.12.2016 року за кредитним договором №1168 від 17.07.2003 р., укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 вбачається, що позивачем нараховано відповідачу: 294 897,43 грн пені. У період з 17.05.2006 р. по 26.01.2009 року позивачем було нараховано відповідачу 162 123,75 грн пені (а.с.8)

За таких обставин, оскільки позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобовязань в сумі 79 765,00 грн, а до 14.04.2014 року була нарахована сума пені 162 123,75 грн, з відповідача підлягає стягненню сума, зазначена позивачем, оскільки вона була нарахована до встановлення заборони нарахування штрафних санкції, відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції»

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно платіжного доручення №BOJ66B16W1 від 16.01.2017 року позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір розмірі 1600,00 грн (а.с.2).

За таких обставин, так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір.

На підставі викладеного, ст. 509, 526, 549, 610-612,625,628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, ч.3 ст.209, 212-215, 224 - 227 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (р/р № 3111, , МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором №1168 від 17.07.2003 року в сумі 106 000 (сто шість тисяч) гривень 00 копійок, яка складається з: заборгованості по відсоткам за користування кредитом 26 235 (двадцять шість тисяч двісті тридцять пять) гривень 00 копійок та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 79 765 (сімдесят девять тисяч сімсот шістдесят пять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (р/р № 3111, , МФО № 305299) судові витрати в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот ) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення

може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в Апеляційному суді Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.05.2017 року.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна.

03.05.17

07.03.17