Справа № 489/1303/17
Номер провадження 2/489/1290/17
Іменем України
24 липня 2017 р. м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого - судді Тихонової Н.С.,
секретаря - Бреженюк Н.С.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування,
В березні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 Вказувала, що їй, її батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4, братові ОСОБА_2, та двоюрідній бабусі ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. Батьки померли та позивачка має намір оформити свої спадкові права. Нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки частки майна у спільній сумісній власності спадкодавців не визначені.
Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1, по 1/5 частині кожному із її співвласників, а також визнати за нею право власності на 1/10 частку в квартирі АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 та 3/10 частки цієї квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4.
Позивачка, згідно заяви, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила про розгляд справи без її участі.
Від відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої він просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Дослідивши надані докази, суд встановив .
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Житлово-комунальним управлінням Чорноморського суднобудівного заводу від 13.08.1993 р., квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_3 (після укладення шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_6 та ОСОБА_2.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
У відповідності до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України, передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Таким чином, судом встановлено, що частки співвласників у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними та складали по 1/5 частці кожного.
11.10.1993 р. ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до Довідки виданої ОСББ «Миру 11» за № 37 від 27.12.2016 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав та був зареєстрований з 14.10.1988 р. по день смерті 11.10.1993 р. за адресою: м. Миколаїв, пр.. Миру, 11, кв. 41. Разом з ним на момент смерті проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_4, донька ОСОБА_7 та тітка ОСОБА_8
Згідно Спадкової справи №66/2016 заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини зверталась лише позивачка ОСОБА_1 Інші особи із зазначеною заявою до нотаріуса не звертались.
Згідно Постанови нотаріуса від 27.12.2016 р. позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки частка у праві спільної сумісної власності спадкодавця не визначена, в звязку з чим неможливо визначити склад спадкового майна.
Враховуючи те, що позивачка та її мати продовжували проживати в квартирі, частка якої належала на праві спільної власності ОСОБА_3 та розпоряджались нею, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 фактично прийняли спадщину після смерті спадкодавця по 1/10 частці кожна.
26.07.2004 р. ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до Довідки виданої ОСББ «Миру 11» за № 38 від 27.12.2016 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала та була зареєстрована з 14.10.1988 р. по день смерті 26.07.2004 р. за адресою: м. Миколаїв, пр.. Миру, 11, кв. 41. Разом з нею на момент смерті проживала та була зареєстрована донька ОСОБА_7
Згідно Спадкової справи №67/2016 заведеної після смерті ОСОБА_4. вбачається, що із заявою про прийняття спадщини зверталась лише позивачка ОСОБА_1 Інші особи із зазначеною заявою до нотаріуса не звертались.
Однак згідно Постанови нотаріуса від 27.12.2016 р. позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, оскільки частка у праві спільної сумісної власності спадкодавиці не визначена, в звязку з чим неможливо визначити склад спадкового майна.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця.
Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
За такого, судом встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька у вигляді 1/10 частки квартири АДРЕСА_1, та після смерті матері у вигляді 3/10 часток вказаної квартири, відповідач з позовними вимогами погоджується та їх визнає в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки права позивача порушені та не можуть бути поновлені іншим шляхом.
Керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в праві спільної сумісної власності задовольнити.
Визначити, що частки ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_2, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/5 частині (частка кожного).
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 11.10.1993 р.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/10 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 26.07.2004 р.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 920 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя: Н.С. Тихонова