АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/414/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Данилів О.М.
Провадження № 22-ц/789/1349/17 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

13 листопада 2017 р. суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_1, ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 26 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування свідоцтв про право власності на садибу та визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку і господарських будівель,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Козівського районного суду із позовом до ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право власності на садибу та визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку і господарських будівель.

Рішенням Козівського районного суду від 19.05.2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Тернопільської області від 06.10.2015 року вказане рішення скасовано та ухвалено нове, яким яким позовні вимоги задоволено. Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.04.2017 року рішення Апеляційного суду Тернопільської області скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

20 січня 2017 року позивач подав до суду першої інстанції заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, згідно якої просив визнати недійсним та скасувати свідоцтва про право власності на садибу та визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку і господарських будівель [т.2 а.с. 58].

Рішенням Бережанського районного суду від 26 вересня 2017 року змінені та уточнені позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано право на спадщину за заповітом, видане 03 березня 2015 року державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_2 та свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 17 грудня 2008 року державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_4.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/5/ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в с. Золота Слобода, Козівського району Тернопільської області на вул. Миру, 56 «а».

Законний представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подала на вказане рішення апеляційну скаргу.

Вважаю, що вказану справу слід повернути до Бережанського районного суду для ухвалення додаткового рішення виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, що має одночасно майновий (визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку і господарських будівель) та немайновий (визнання недійсним та скасування свідоцтв про право власності на садибу) характер.

Згідно з вимогами ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для майнового та немайнового характеру.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року року в редакції, яка діяла на день подачі позовної заяви (квітень 2015р.), за подання позовної заяви у справах справах немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року, що в даному випадку становить 243.60 грн.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, в редакції, яка діяла на день подачі заяви про уточнення та збільшення позовних вимог (січень 2017р.), за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановленого на 01 січня календарного року, що в даному випадку становить 640.00 грн.

Крім того, відповідно до п. 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2015 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі якщо позивач на підставі ч.2 ст.31 ЦПК збільшив розмір позовних вимог, заявив нові вимоги або до початку розгляду справи по суті змінив предмет або підставу позову, у зв'язку з чим збільшилась ціна позову, він відповідно до абз.2 ч.2 ст.6 Закону №3674-VI, ч.3 ст. 80 ЦПК повинен сплатити до звернення до суду з відповідною заявою несплачену суму судового збору, розмір якого має відповідати ставкам, встановленим п.1 ч.2 ст. 4 Закону №3674-VI. Якщо до цієї заяви не додано доказів такої доплати, заява залишається без руху на підставі ст.121 ЦПК. У цьому випадку до відповідного звернення суд здійснює розгляд раніше заявленої позовної вимоги (позовних вимог), якщо позивач у встановленому законом порядку не відмовився від неї.

Враховуючи вищенаведене ОСОБА_3 повинен був оплатити судовий збір в розмірі 883.60 грн. (640.00 грн. за позовні вимоги майнового характеру + 243.60 грн. за позовні вимоги немайнового характеру).

Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було оплачено судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції в розмірі лише 290.60 грн. [т.1 а.с. 3, 53].

Тобто, ним не доплачено 593.00 грн. судового збору.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення від 26 вересня 2017 року не було вирішено питання стягнення в користь держави недоплаченої суми судового збору та розподілу судових витрат.

Згідно з п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.7 ст.297 ЦПК України при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя -доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Керуючись ст.ст.220, 297 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 26 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування свідоцтв про право власності на садибу та визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку і господарських будівель повернути до Бережанського районного суду для ухвалення додаткового рішення стосовно достягнення судових витрат, в строк до 04 грудня 2017 року.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_1