Справа № 202/1747/16-ц
Провадження № 2/202/138/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 липня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Шишлянніков О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод бурового обладнання» про стягнення заборгованості за генеральним договором про здійснення кредитування та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 19.08.2013 року між позивачем та ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» було укладено генеральний договір № 085/12/13-011 про здійснення кредитування, за умовами якого останньому було надано 40000000 грн. Пунктом 7.8 генерального договору передбачено укладання договору фінансової поруки з ОСОБА_1 В подальшому до генерального договору вносилися зміни та доповнення, а також укладалися додаткові угоди. Договором про внесення змін № 4 від 24.09.2015 року до генерального договору підвищено загальний ліміт кредитування до 45250000 грн. та визначено період кредитування з 19.08.2013 року по 30.06.2019 року. 11.10.2013 року був укладений додатковий договір № 4 про надання мультивалютної кредитної лінії в рамках генерального договору № 085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року. В подальшому до цього додаткового договору № 4 вносилися зміни та доповнення, якими в тому числі змінювався максимальний ліміт заборгованості, графік погашення кредиту, кінцева дата погашення кредиту за договором. Також між банком та ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» 11.10.2013 року було укладено додатковий договір № 5 про надання овердрафтної лінії в рамках генерального договору № 085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року. 24.09.2015 року було укладено додатковий договір № 10 про надання невідновлюваної кредитної лінії в рамках генерального договору № 085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року, за умовами якого кредитор надав боржнику грошові кошти на рефінансування кредитної заборгованості за додатковим договором № 5 про надання овердрафтної лінії в рамках генерального договору № 085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року на суму, що не перевищувала максимального ліміту заборгованості 1499984,43 грн. За умовами п. 2 додаткового договору № 10 позичальник зобовязується здійснити погашення кредиту по графіку згідно додатку № 1 та з кінцевою датою погашення кредиту за цим додатковим договором 31.12.2016 року. У звязку із невиконанням ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» умов кредитного договору станом на 16.02.2016 року заборгованість ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» перед ПАТ «Укрсоцбанк» по тілу кредиту за генеральним договором № 085/12/13-011 від 19.08.2013 року без врахування процентів, пені, штрафів та комісій складає 13533284,43 грн. У якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 19.08.2013 року був укладений договір поруки. У звязку з невиконанням позичальником з 30.11.2015 року взятих на себе зобовязань , а саме оголошенням Господарським судом Дніпропетровської області порушення провадження справи про банкрутство та подальшою несплатою поточних платежів. 11.02.2016 року банк предявив вимогу до поручителя про здійснення погашення заборгованості за кредитним договором шляхом направлення на адресу поручителя листа вимоги №08.42-186/2078. Вимога банка залишилася без задоволення. У відповіді на вимогу банку ОСОБА_1 повідомив, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2015 року введено мараторій на задоволення вимог кредиторів. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по тілу кредиту за генеральним договором № 085/12/13-010 про здійснення кредитування у розмірі 13533284,43 грн., з яких: 12600000 грн. заборгованість за тілом кредиту по додатковому договору № 4 про надання мультивалютної кредитної лінії від 11.10.2013 в рамках генерального договору про здійснення кредитування №085/12/13-011/4 від 11.10.2013 року; 933284,43 грн. заборгованість за тілом кредиту за додатковим договором № 10 про надання не відновлюваної кредитної лінії від 24.09.2015 року в рамках генерального договору про здійснення кредитування № 085/12/13-011/4 від 11.10.2013 року та стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 202999,27 грн.

ОСОБА_1 подав зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим, в якому посилаються на те, що 19.08.2013 року між ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено генеральний договір № 085/12/13-011 про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування. В якості забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором між кредитором та позивачем було укладено договір поруки № 085/15/13-076, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №1302. Відповідно до умов договору поруки поручитель поручається перед банком за виконання боржником в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобовязань боржника за кредитним договором, в тому числі, але не включно щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регрес них та інших сум, які належать до сплати боржником у відповідності з кредитним договором. Між банком та боржником укладалися договори про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 1, 2, 3, 4, додатковий договір № 4 про надання мультивалютної відновлюваної кредитної лінії з подальшими змінами згідно з договорами про внесення змін № 1, 2, 3, 4, додатковий договір № 10 про надання не відновлюваної кредитної лінії. Так договором про внесення змін № 1 до кредитного договору було збільшено обсяг відповідальності поручителя без його згоди на 5250000 грн. Додатковим договором № 4 від 11.10.2013 року також було змінено валюту кредитування розмір процентної ставки, максимальний ліміт заборгованості, графік погашення кредиту кінцева дата погашення кредиту. Всі ці зміни призвели до припинення поруки. Просив визнати договір поруки №085/15/13-076 від 19.08.2013 року припиненим.

У судовому засідання представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» первісний позов підтримав у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги первісного позову не визнав та просила відмовити у їх задоволенні. Зустрічні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник третьої особи ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, зустрічний позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

19 серпня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» було укладено генеральний договір № 085/12/13-011 про здійснення кредитування, за умовами якого в межах загального ліміту в сумі еквіваленту 40000000 грн. кредитор зобовязується надавати позичальнику грошові кошти: в гривнях у формі овердрафту у сумі, що не перевищує 2000000 грн. та/або в гривнях, та/або у російських рублях у формі мультивалютної відновлюваної кредитної лінії у сумі, що не перевищує 10500000 грн. однією сумою або частинами (траншами), в гривнях у формі невідновлюваної кредитної лінії в сумі, що не перевищує 24000000 грн., а позичальник зобовязується повертати кредит в строки/терміни та в порядку, визначених цим договором та додатковими договорами до нього, сплачувати проценти у розмірі, що визначаються у додаткових договорах, але в будь-якому разі не більше: 60,0% річних за овердрафтом, 30,0% річних за іншими кредитами, 16,5% річних в доларах США,17,5% річних в Євро, 24,0% річних в російських рублях, а також комісії у розмірі та у порядку, визначених тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться у додатку № 1 до цього договору та у відповідних додатках та додаткових договорах до цього договору.

Договором про внесення змін № 1 від 28.02.2014 року до генерального договору № 085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року основні положення договору викладені в наступній редакції: в межах загального ліміту в сумі еквіваленту 45250000 грн. кредитор зобовязується надавати позичальнику грошові кошти в гривнях у формі овердрафту у сумі, що не перевищує 2000000 грн., у формі мультивалютної відновлюваної кредитної лінії у сумі, що не перевищує 13500000 грн. однією сумою або окремими частинами (траншами), починаючи з 28.02.2014 року збільшення ліміту кредитування за МВКЛ на 1000000 грн. до 11500000 грн., починаючи з дати надання позичальником підтверджуючих документів про виконання п. 3.3.22 та п. 3.3.34 збільшення ліміту кредитування за МВКЛ до 13500000 грн., в гривнях у формі не відновлюваних кредитних ліній на загальну суму, що не перевищує 24000000 грн.

Договором про внесення змін № 4 від 24.09.2015 року до генерального договору сторони домовилися загальний ліміт визначити в сумі еквіваленту 45250000 грн. Кредитор зобовязується надавати позичальнику грошові кошти в гривнях у формі невідновлюваної кредитної лінії в сумі, що не перевищує 1499984,43 грн. та/або в гривнях у формі мультивалютної відновлюваної кредитної лінії у сумі що не перевищує еквіваленту 13500000 грн. на цілі, визначені додатковими договорами до цього договору з урахуванням цього договору однією сумою, або окремим частинами (траншами), а позичальник зобовязується повертати кредит у строки/терміни та в порядку визначеному цим договором та додатковими договорами до нього сплачувати проценти у розмірі, що визначатимуться у додаткових договорах, але не більше 30% річних у гривнях, якщо інше не встановлено цим договором, а також сплачувати комісії у розмірі та у порядку, визначених тарифами на послуги по наданню кредитів та відповідних додатках до додаткових договорів до цього договору. Надання кредитів за цим договором здійснюється протягом періоду з 19.08.2013 року по 30.06.2019 року (включно) на підставі укладених між сторонами додаткових договорів.

11.10.2013 року було укладено додатковий договір № 4 про надання мультивалютної відновлюваної кредитної лінії в рамках генерального договору №085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року.

Договором про внесення змін № 1 від 28.02.2014 року до додаткового договору № 4 максимальний ліміт заборгованості збільшено до 13500000 грн., а у разі виконання п. п. 1.1.1.1 та 1.1.1.2 генерального договору, починаючи з моменту підписання цього договору ліміт становить 11500000 грн. з кінцевою датою повернення заборгованості 19.08.2015 року.

Договором про внесення змін № 3 від 18.08.2014 року до додаткового договору № 4 погоджено що процентна ставка за цим додатковим договором на строк до 19.08.2015 року встановлюється промірі 19,5% річних у гривні, а у разі порушення позичальником умов генерального договору 21,5% річних у гривні.

Договором про внесення змін № 5 від 24.09.2015 року до додаткового договору № 4 максимальний ліміт заборгованості встановлено у розмірі 13500000 грн., процентна ставка у розмірі 19,5% на строк до 24.09.2016 року, кінцевою датою повернення заборгованості 31.12.2016 року.

11.10.2013 року між кредитором та позичальником було укладено додатковий договір № 5 про надання овердрафтної лінії в рамках генерального договору №085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року.

24.09.2015 року між кредитором та позичальником було укладено додатковий договір № 10 про надання невідновлюваної кредитної лінії в рамках генерального договору № 085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року за умовами якого кредитор надав позичальнику грошові кошти на рефінансування кредитної заборгованості за додатковим договором № 5 про надання овердрафтної лінії в рамках генерального договору № 085/12/13-011 про здійснення кредитування на суму, що не перевищувала максимального ліміту заборгованості 1499984,43 грн. Позивальник зобовязувався здійснювати погашення кредиту по графіку згідно додатку № 1 з кінцевою датою погашення кредиту за цим додатковим договором 31.12.2016 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У звязку із невиконанням ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» умов генерального договору № 085/12/13-011 від 19.08.2013 року станом на 16 лютого 2016 року виникла заборгованість по тілу кредиту у розмірі 13533284,43 грн., яка складається з: 12600000 грн. заборгованість за тілом кредиту по додатковому договору № 4 про надання мультивалютної кредитної лінії від 11.10.2013 в рамках генерального договору про здійснення кредитування №085/12/13-011/4 від 11.10.2013 року; 933284,43 грн. заборгованість за тілом кредиту за додатковим договором № 10 про надання не відновлюваної кредитної лінії від 24.09.2015 року

19.08.2013 року в якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за генеральним договором № 085/12/13-011 від 19.08.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 085/15/13-076, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровано за № 1302. Згідно п. 1.2. договору поруки поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобовязаний, зокрема, повернути кредитні кошти в сумі 40000000 грн. не пізніше 30.06.2019 року, сплатити проценти за процентною ставкою в розмірі не більше 30% річних для кредитних коштів, отриманих в гривнях, не більше 16,5% річних для кредитних коштів, отриманих в доларах США, 17,5% річних для кредитних кошів, отриманих в Євро, 24,0% річних для кредитних коштів, отриманих в російських рублях.

За умовами даного договору поруки поручитель, як солідарний боржник, зобовязується сплатити банку платежі, належні до сплати позичальником за кредитним договором, а в разі порушення позичальником зобовязання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом 2 робочих днів з дати надіслання банком відповідної письмової вимоги. У звязку із невиконанням позичальником з 30.11.2015 року взятих на себе кредитних зобовязань через оголошення Господарським судом Дніпропетровської області порушення провадження у справі про банкрутство, 11.02.2016 року банк предявив вимогу до поручителя про здійснення погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідач відмовився задовольняти вимогу банку, повідомивши що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2015 року введено мараторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно Постанови Верховного Суду України від 16.04.2016 року у справі № 6-2662цс15 таке збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобовязання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів.

Підставою для припинення поруки в порядку ч. 1 ст. 559 ЦК є сукупність двох умов внесення без згоди поручителя змін до основного зобовязання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін (постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 р. у справі № 6-160цс13).

Судом встановлено, що договором про внесення змін № 1 від 28.02.2014 року до генерального договору № 085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року, додатковим договором № 4 від 11.10.2013 року про надання мультивалютної відновлюваної кредитної лінії в рамках генерального договору №085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року було внесено без згоди поручителя зміни, які призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, що було встановлено під час судового розгляду і не спростовано банком. Такі зміни тягнуть негативні наслідки для поручителя, наявність нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладанні договору поруки та погіршення його майнового становища.

Суд не може прийняти твердження представника банку про те, що ОСОБА_1 на час укладання додаткових договорів та договорів про внесення змін до генерального договору № 085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року був генеральним директором ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» і тому він давав усну згоду як поручитель на внесення змін, які призвели до збільшення обсягу його відповідальності.

Оскільки порука є видом забезпечення виконання зобовязання, то істотними умовами договору поруки є обовязкове посилання на основне зобовязання, його зміст, розмір, визначення обсягу відповідальності поручителя, зміна зобовязання, забезпеченого порукою, тягне і зміни у договорі поруки та за своєю правовою природою фактично є і зміною умов договору поруки. Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. А відповідно до ст. 654 ЦК зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Враховуючи зазначене вище, а також вимоги ст. 547 ЦК України щодо вчинення правочину про забезпечення виконання зобовязання у письмовій формі, згода поручителя має надаватись в письмовій формі.

Належною є згода поручителя у формі додаткової угоди до договору поруки. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 5 лютого 2014 р. у справі за № 6-152цс13, згода поручителя зі змінами до кредитного договору, які визначають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, висловлене шляхом підписання додаткової угоди до договору поруки, не потребує додаткової згоди поручителя на збільшення відповідальності та не суперечить ч. 1 ст. 559 ЦК.

Таким чином, є всі підстави вважати поруку ОСОБА_1 припиненою, оскільки в додаткових договорах та договорах про внесення змін до генерального договору № 085/12/13-011 про здійснення кредитування від 19.08.2013 року, укладених без згоди поручителя, закладені умови, що всупереч положенням частини першої статті 559 ЦК України збільшують обсяг відповідальності поручителя.

Особливістю припинення поруки з підстав зміни зобовязання без згоди поручителя є те, що поручитель у разі зміни зобовязання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обовязок за договором поруки повністю припиняється перестає існувати.

Тому суд вважає можливим у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, як поручителя, відмовити.

Розглядаючи зустрічні позовні вимоги про визнання договору поруки припиненим, суд враховує те, що способом судового захисту є не вимога про припинення договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом повязане припинення поруки.

Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2012 р. у справі № 6-69цс11).

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом статей 559, 598 ЦК України припинення зобовязання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право і кореспондуючий йому обовязок перестають існувати.

Уживаний законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України термін «порука» використовується в розумінні зобовязального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що припинення поруки спричинюють такі зміни умов основного зобовязання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України, статті 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України), слід дійти висновку про те, що у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК, на припинення зобовязання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2012 р. у справі № 6-20цс11).

Враховуючи викладене, суд вважає можливим у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відповідачів у первісному та зустрічному позові не стягуються.

Керуючись. ст. ст. 3, 12, 16, 20, 526, 559, 598, 610, 1050 ЦК України, Правовими позиціями Верховного Суду України, ст. ст. 3-5, 10, 11, 15, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко