Справа № 372/3482/16-ц
Провадження № 2-253/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарях Абашідзе Т.П., Михайлова Я.Г., Євдокімова В.С.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області про встановлення факту батьківства та визнання права власності в порядку спадкування, треті особи Служба у справах дітей та сімї Обухівської районної державної адміністрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту батьківства та визнання права власності в порядку спадкування. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що з 2011 року по 2015 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах та проживала однією сімєю з ОСОБА_6. Від час стосунків народилася донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. В лютому 2015 року ОСОБА_6 помер. При житті він визнавав ОСОБА_7 своєю донькою, піклувався про неї, займався її вихованням та матеріально утримував. Також в свідоцтві про народження дитини в інформації про батька зазначено імя та по-батькові померлого ОСОБА_6В «Ігор Вячеславович». Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві власності ? частини квартири №16по вул.. Соснова, 2 в м. Українка, Обухівського району Київської області. ОСОБА_7 є спадкоємицею першої черги за законом. У вересні 2016 року померла ОСОБА_8, яка була бабусею ОСОБА_7 та матірю ОСОБА_9 Позивач зверталася до Української міської державної нотаріальної контори Обухівського районного нотаріального округу Київської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7І із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, проте їй в усній формі було відмовлено в прийнятті заяви у звязку з тим, що відсутній документ, який підтверджує факт батьківства. Пізніше стало відомо, що рідний брат ОСОБА_8, ОСОБА_5 звернувся до Української міської державної нотаріальної контори Обухівського районного нотаріального округу Київської області із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8 А тому позивач просить встановити факт батьківства та визнати ОСОБА_6 батьком ОСОБА_7, внести зміни в актовий запис №9 виданого 30 січня 2013 року виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме в графу «батько» замість «Бовкун Ігор В'ячеславович» вказати «Петренко Ігор Вячеславович», громадянин України, визнати за ОСОБА_7 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_6В, визнати за ОСОБА_7 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та на ? частини квартири АДРЕСА_2, що залишилося після смерті її бабусі ОСОБА_8 В подальшому позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила визнати за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1, що належала померлим ОСОБА_6 та ОСОБА_8, інші вимоги залишила без змін.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали з урахуванням їх збільшення та просили задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позові. Крім того позивач зазначила, що проживала разом з ОСОБА_6, в зареєстрованому шлюбі з ним не перебувала, за час спільного життя народилася донька.

В судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_2 не заперечили проти задоволення позову. Крім того відповідач зазначив, те що ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_6 йому відомо зі слів позивачки та покійної сестри ОСОБА_8.

Представник відповідача виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні представник третьої особи служби у справах дітей та сімї Обухівської районної державної адміністрації позовні вимоги підтримала з урахуванням їх збільшення та просила задовольнити в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що є мамою позивача ОСОБА_4, батьком ОСОБА_7 є покійний ОСОБА_6 З 2011 року позивач та ОСОБА_6 проживали разом до дня його смерті.

Свідок ОСОБА_11.І. в судовому засіданні показав, що є братом позивача ОСОБА_4, з 2011 року позивач та ОСОБА_6 проживали разом до дня його смерті, за час спільного життя в них народилася донька ОСОБА_7 яку ОСОБА_6 за життя визнавав своє донькою.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представників сторін, свідків, повно та всебічно вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 січня 2013 року народилася ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК № 231583 виданого виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області (а.с. 8).

В свідоцтві про народження останньої батьками вказані: мати - ОСОБА_4, батько ОСОБА_12.

Реєстрація актового запису про народження ОСОБА_7 проведена 30.01.2013 року, номер актового запису 9. Відомості про батька записані за вказівкою матері згідно з частиною першої статті 135 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

04 лютого 2015 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 326969 (а.с. 56).

Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини, 3) за рішенням суду.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтею 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Показами свідків підтверджується, що ОСОБА_4 проживала разом із ОСОБА_6 з 2011 року до дня його смерті, за адресою: Київська область, обухівський район, м. Українка, вул.. Дім Дніпровський, буд. 21 а, кВ. 94.

З висновку індивідуальної картки вагітної та породіллі № 40 вбачається, що батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 94).

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 і 127 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

У пунктах 15, 17, 18 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, зазначено, що якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства. Якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім'я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Частиною 2 ст. 139 СК України передбачено, що за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєно прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч. 2 ст. 128 СК України).

В п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про доведеність біологічного батьківства ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частина квартири АДРЕСА_1, спадкоємицею майна стала мати - ОСОБА_8, яка у встановлений законом строк, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

11 вересня 2016 року померла ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 378323 (а.с. 41).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, до складу якої входить

? частини квартири АДРЕСА_1 та ? частини квартири АДРЕСА_2.

У встановлений законом строк, до нотаріуса звернулися із заявами про прийняття спадщини брат померлої ОСОБА_8, відповідач по справі ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_4, як законний представник малолітньої ОСОБА_7(а.с. 40, 52).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача, а саме лише в частині визнання батьківства, оскільки позовна вимога щодо визнання права власності на спадково майно є передчасною. Для вирішення питання щодо спадкового майна потрібно встановити коло спадкоємців, що можливо при відкритті спадкової справи та надання сторонам часу для звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Тому в даній частині позовних вимог він не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 212-214 ЦПК України, ст.ст.128,135 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_6, який помер 04 лютого 2015 року біологічним батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести відповідні зміни в актовий запис №9 виданого 30 січня 2013 року виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме в графу «батько» замість «Бовкун Ігор В'ячеславович» вказати «Петренко Ігор Вячеславович», громадянин України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівській районний суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення, особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

Суддя О.М.Зінченко