АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Величко Т.О.
№22-ц/796/9005/2017 Доповідач - Борисова О.В.
справа №759/4509/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

при секретарях: Куркіній І.B., Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача кредитної спілки «Софія СВЄ» - Балясного Романа Романовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року по справі за позовом кредитної спілки «Софія СВЄ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 08.06.2012 року між КС«Софія СВЄ» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №32/12-КС, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 60500 грн. під 36 % річних зі щомісячним погашенням кредиту та відсотків на строк до 03.06.2017 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 06.06.2012 року між КС «Софія СВЄ» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №31/12-КС/П .

Вказував, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 24.03.2016 року складала 210529 грн., які КС «Софія СВЄ» просила стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.06.2017 року у задоволенні позову КС «Софія СВЄ» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник позивача КС «Софія СВЄ» - Балясний Р.Р. подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просив скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що позивач неодноразово надавав до суду розрахунки заборгованості по кредиту, та в матеріалах справи є: особова картка ОСОБА_2; розрахунок заборгованості станом на 24.03.2017 року за кредитним договором 32/12-КС від 08.06.2012 року; картка рахунку: 376 ОСОБА_2 станом на 01.12.2015 року; копія видаткового касового ордеру №76 від 08.06.2012 pоку, який підтверджує факт видачі кредиту у розмірі 60500 грн. А тому, позивач не погоджується з доводами суду першої інстанції щодо ненадання КС «Софія СВЄ» розрахунків заборгованості відповідачів, у тому числі по заборгованості по нарахованим відсоткам за користуванням кредитом.

В судовому засіданні апеляційного суду представник КС «Софія СВЄ» доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач заявляючи вимоги про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів не надав суду доказів на підтвердження розміру такої заборгованості.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК Українизміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 цього Кодексу).

Судом встановлено, що 08.06.2012 року між КС «Софія СВЄ» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №32/12-КС.

Згідно з п.1.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 60500 грн. строком на 5 років, зі сплатою 3% на місяць, що складає 36% річних. Подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає перегляду, згідно з умовами п.2.6 цього договору. Порядок погашення кредиту здійснюється згідно графіку, зазначеному у додатку №1 до цього договору.

Пунктами 1.2, 1.3. кредитного договору визначено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: купівля обладнання. Кредитні кошти надаються на строк по 03.06.2017 року.

Відповідно до п. 2.4, 2.4.1, 2.5 цього договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця проценти нараховуються з розрахунку факт/30.

Сплата процентів та частини тіла кредиту у сумі не менший, ніж зазначено у графіку (додаток № 1 до договору), здійснюється у валюті кредиту в касу кредитодавця не пізніше п'ятнадцятого числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. У випадку якщо п'ятнадцяте число місяця є неробочим днем, то позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих процентів, згідно з п.2.4. цього договору у попередній робочий день.

У разі наявності простроченої заборгованості за кредитом та несплачених процентів за його використання, кошти в першу чергу направляються на сплату прострочених процентів.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту 06.06.2012 року між КС «Софія СВЄ» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 31/12-КС/П відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором усім своїм майном за виконання позичальником обов'язку щодо кредиту позичальника за договором кредиту №32/12-КС від 08.06.2012 року.

Пунктом 6.1 договору поруки визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення поруки на підставі визначених ст.559 ЦК України.

Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі та надав позичальнику кредит, що підтверджується копією видаткового касового ордеру №76 від 08.06.2012 pоку (а.с.14), але у порушення умов договору кредиту ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконує.

До суду апеляційної інстанції представник позивача КС «Софія СВЄ» надав пояснення та уточнений розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за договором кредиту №32/12-КС від 08.06.2012 року з якого вбачається, що станом на 24.03.2016 року заборгованість ОСОБА_2 перед КС «Софія СВЄ» становить 196030,77 грн., яка складається із: 60457 грн. - суми основного боргу та 135573,77 грн. - суми заборгованості по процентам.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 в розмірі 196030,77 грн. та враховуючи те, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, заборгованість має бути стягнута у судовому порядку, оскільки остання свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_3, то колегія суддів вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов'язку (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Статтею 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша сттатті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Пунктом 4.1. договору кредиту передбачено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та тіла кредиту, визначених п.2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 2.4.3., 3.2.3, 4.3. цього договору більш ніж на п'ять днів, кредит вважається простроченим, і нарахування відсотків здійснюється за подвійною ставкою, визначеною п.1.1 цього договору.

Згідно з пунктом 4.3 договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.2 (суворо дотримуватися положень цього договору), 3.3.3 (використовувати кредит лише на цілі, визначені в п.1.2 цього договору), 3.3.4 (сплачувати частину тіла кредиту в порядку, визначеному графіком), 3.3.5 (своєчасно та в повному обсязі погашати кредит за фактичний час використання та можливими штрафними санкціями), 3.3.6 ( достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції) цього договору, протягом більше ніж п'ять днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту з урахуванням подвійної відсоткової ставки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись з даним позовом до суду зазначав, що останній платіж за кредитним договором позичальник ОСОБА_2 здійснила 15.10.2012 року, при цьому з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж ОСОБА_2 було здійснено 07.02.2013 року в сумі 1815 грн., а наступний платіж по кредитному договору боржник повинна була здійснити не пізніше 15 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти тобто до 15.03.2013 року, а тому за визначенням пункту 4.3 договорукредиту строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 5 днів, тобто - 21.03.2013 року.

Колегія суддів вважає, що саме з 22.03.2013 рокуу кредитора виникло право вимоги до поручителя про повернення отриманих у кредит коштів.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали вдоговорі кредиту питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання, то передбачений ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Тобто, банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором з 22.03.2013 року) пред'явити вимоги до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з даним позовом до суду 26.03.2016 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з поручителя ОСОБА_3 заборгованості за договором кредиту №32/12-КС від 08.06.2012 року, оскільки порука припинилася за ч.4 ст.559 ЦПК України, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з ОСОБА_2 на користь КС «Софія СВЄ» підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 2737,43 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3011,17 грн., а загалом у розмірі 5748, 60 грн.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача кредитної спілки «Софія СВЄ» - Балясного РоманаРомановича задовольнити частково.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов кредитної спілки «Софія СВЄ» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь кредитної спілки «Софія СВЄ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 196030 грн. 77 коп., яка складається з: 60457 грн. - суми основного боргу, 135573 грн. 77 коп. - заборгованості по процентам.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь кредитної спілки «Софія СВЄ» судові витрати в розмірі 5748 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді