Справа № 369/9101/17 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/5393/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 21.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Сушко Л.П., Фінагеєва В.О.

за участю секретаря Марченка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 6000 грн. щомісячно, з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося і шлюб між сторонами було розірвано. Дитина проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач зобовязаний брати участь в утриманні дитини відповідно до ст. ст. 141, 181 , 184 Сімейного кодексу України.

Вказала, що ОСОБА_3 працює приватним підприємцем, має гарний дохід, тому зможе сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Рішенням Києво Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 серпня 2017 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, а саме збільшити розмір аліментів на утримання дитини до 3000 грн. щомісячно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися до зали судового засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2011 року (а.с.3)

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6).

В період шлюбу, 18 лютого 2012 року у них народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи частково позов, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що позивачкою не надано суду належних доказів того, що вона витрачає на утримання дитини близько 12000 грн. в місяць.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

З вказаним висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів, однак, вважає, в частині визначення розміру аліментів судове рішення підлягає зміні виходячи з наступного.

Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує; стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з абз. 1 п.17 пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28 серпня 2017 року ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та разом з нею проживає син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Згідно витягу із ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 являється фізичною особою підприємцем, що займається роботами із завершення будівництва (а.с.25).

Відповідач зазначав, що в даний час він отримує невеликий мінливий дохід, проте згоден допомагати в утриманні дитини поза межами офіційного стягнення аліментів, що за власної ініціативи здійснював і до моменту звернення позивачки до суду із вказаним позовом (а.с.19).

Оспорюючи розмір визначених судом аліментів ОСОБА_2 посилалася на невідповідність визначеного розміру аліментів доходу відповідача та вказаувала , що призначений судом розмір аліментів 1500 грн. не надасть їй змоги утримувати дитину, враховуючи реальні ціни на продукти, одяг та взуття. Відповідач має добрий матеріальний стан та стан здоровя, інших дітей чи осіб, які б перебували на його утриманні, він не має.

Аналізуючи заявлені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при визначенні розміру коштів, що стягуються, як аліменти, слід прагнути не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України апеляційний суд змінює рішення першої інстанції у разі неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне забезпечення сторін, фактичні витрати, які несе позивач на щомісячне утримання дитини, прожитковий мінімум на дитину, ціни на продукти харчування та інші речі першої необхідності.

З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач у справі ОСОБА_3 при апеляційному розгляді справи підтвердив, що дійсно його місячний дохід складає в межах від 6 000 до 12 000 грн., тому колегія суддів приходить до висновку про задоволення вимог апеляційної скарги та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що фактично не буде первищувати 50 % від отримуваного відповідачем доходу.

Враховуючи, що позивачка у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги, вказані витрати в розмірі 704 грн. у відповідності до норм ст. 88 ЦПК України повинні бути покладені на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 180 -184, 191 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-214, 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2017 року змінити в частині визначеного розміру аліментів збільшивши його розмір з 1500 грн. до 3000 грн. в місяць.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий сбір в розмірі 704 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Л.П.Сушко

ОСОБА_5