Провадження № 2/161/4453/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань Кубяк О.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

24 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2007 року. Наразі припинили спільно проживати.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, а саме доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти фактично залишилися проживати з позивачем.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує свій обов'язок з матеріального утримання дітей, просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач та відповідач звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позов підтримав, а відповідач позов визнав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2007 року. Наразі припинили спільно проживати (а.с.2).

Сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей, а саме доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти фактично залишилися проживати з позивачем (а.с.3, 4).

Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не проживає разом з дітьми та не приймає участі в їх утриманні, отже він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дитиною, а позовні вимог слід задовольнити.

Визначаючись з порядком та розміром стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

А у частині другій цієї ж статті визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого стану здоров'я та/або матеріального становища дитини.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відтак суд вважає що його стан здоров'я та матеріальне становище дозволяє йому сплачувати аліменти. Аналогічно суду не було надано доказів про наявність у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина.

Інших обставин, які мають істотне значення під час визначення розміру аліментів, судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливим задовольнити позовні вимоги шляхом щомісячного стягнення з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки від його сукупного доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, від дня подання позовної заяви, тобто з 24 жовтня 2017 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною третьою статті 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за цю вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави.

Ставка судового збору за дану вимогу становить 640,00 грн., отже цю суму слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226, 367 ЦПК України, статтями 180, 181 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки від його сукупного доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, від дня подання позовної заяви, тобто з 24 жовтня 2017 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров