Справа № 288/887/17
Провадження № 2-з/288/22/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року. смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Зайченко Є. О.,

при секретарі Мітніцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про визнання незаконним рішення ради та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 серпня 2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

01 листопада 2017 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову. 08 листопада 2017 року протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду вказану заяву передано на розгляд судді Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є.О.

В заяві представник Позивача просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею 0.2500 га, кадастровий номер :02:002:0121 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0.5000 га, кадастровий номер :02:002:0122, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с.Королівка вул.Л.Українки,2 право власності на які зареєстровано за ОСОБА_3.

При вирішенні даної заяви суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Статтею 151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно пункту 2 частини першої статті 152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

На обґрунтування застосування забезпечення позову Представник позивача, вказує, що земельна ділянка належить Відповідачу та має змогу розпорядитися майном на власний розсуд і у випадку задоволення позовних вимог, це утруднить, або унеможливить виконання рішення суду.

Представник Позивача не зазначає, а судом встановлено відсутність об'єктивних підстав вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Заявлений спосіб забезпечення позову жодним чином не може сприяти в майбутньому виконанню можливого рішення суду. Заява про забезпечення позову вмотивована припущеннями та побоюваннями щодо невиконання рішення суду в разі задоволення позову. Вимоги заяви не підтверджені належними доказами, що свідчили б про обґрунтованість тверджень заявника.

В даному випадку, забезпечення позову не є необхідною умовою для недопущення порушення прав та інтересів Позивача.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обсягу позовних вимог, наданням належної оцінки спірним правовідносинам, суд приходить до висновку, що заява представника Позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», статтями 151 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами без участі яких було постановлено ухвалу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду Житомирської області через Попільнянський районний суд.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_4