РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.

при секретарі Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 з викликом заінтересованої особи ОСОБА_2, Вінницька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що вона з квітня місяця 2007 року по вересень місяць 2015 року проживала із ОСОБА_2. Їхнє сумісне проживання не було постійним. Через певні обставини особистого життя, вони розривали стосунки. Однак, після примирень знову стосунки відновлювали. Так, в період з лютого місяця 2008 року по травень місяць 2008 року, з листопада місяця 2011 року по лютий місяць 2012 року, з жовтня 2012 року по лютий місяць 2013 року, з грудня 2013 року по березень 2014 року, з грудня 2014 року по січень 2015 року - заявниця та ОСОБА_2 не проживали разом. Заявниця вказує, що остаточно їх стосунки було припинено в вересні 2015 року. Заявниця також вказує, що вони зустрічалися, проводили разом час в певні періоди, за виключенням вище вказаних, вели спільно господарство. Протягом спільного проживання вони виконували обов'язки по відношенню один до одного притаманні подружжю: вели спільно господарство, мали спільний бюджет, купували разом майно. Однак, стати однією сім'єю все ж таки не судилося. Встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю пов'язується з набранням законної сили рішенням суду, яким такий юридичний факт встановлено. Заявниця є особою, яка зобов'язана щорічно подавати декларації про свій майновий стан, при цьому зазначаючи членів своєї сім'ї, до яких також віднесено осіб, з якими декларант проживає однією сім'єю. На час подачі нею декларацій за 2010-2015 роки такий факт, як факт спільного проживання нею однією сім'єю із ОСОБА_2, встановлено не було. Тому, враховуючи відсутність встановленого факту в судовому порядку, оскільки чинне цивільне процесуальне законодавство відносить виключно до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб'єктивних прав громадян, у заявниці виникла необхідність встановлення факту проживання її однією сім'єю із ОСОБА_2 з квітня місяця 2007 року по вересень місяць 2015 року, для внесення змін до поданих декларацій.

Встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 однією сім'єю із ОСОБА_2 породжує юридичні наслідки від яких залежить виникнення та зміна особистих прав заявниці.

В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність.

Заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просить вимоги заяви задоволити та винести рішення по справі, змін та доповнень не мають.

Заінтересована особа ОСОБА_2 також надав заяву, якою не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1

Заінтересована особа, представник Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, просять справу розглядати у їх відсутність, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали з квітня місяця 2007 року по вересень місяць 2015 року; їхнє сумісне проживання не було постійним.

В період з лютого місяця 2008 року по травень місяць 2008 року, з листопада місяця 2011 року по лютий місяць 2012 року, з жовтня 2012 року по лютий місяць 2013 року, з грудня 2013 року по березень 2014 року, з грудня 2014 року по січень 2015 року - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживали разом.

Спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було припинено в вересні 2015 року, за виключенням вище вказаних, вели спільно господарство.

Дані факти ніким не були оспорені та спростовані, заперечень зі сторони ОСОБА_2 не надійшло.

Із письмових свідчень ОСОБА_3, яка є рідною сестрою ОСОБА_1, вбачається, що дійсно ОСОБА_1 мала стосунки із ОСОБА_2 з квітня 2007 року по вересень 2015 року. Однак їх стосунки та спільне проживання не були постійними. Через несумісність їх поглядів на життя та сім'ю вони то розривали стосунки, то потім знову їх відновлювали. Так, з квітня 2007 року до лютого 2008 року з травня 2008 року до листопада 2011 року, з березня 2012 року до жовтня 2012 року, з березня 2013 року до грудня 2013 року, з квітня року до грудня 2014 року, з лютого 2015 року до жовтня 2015 року вони проживали разом. В ці періоди вони разом проводили час, їздили відпочивати, виховували дітей, вели господарство, купували речі. ОСОБА_3 відомо, що в 2013 році ОСОБА_2 було придбано будинок та земельну ділянку для їх спільного проживання в який вони вселились в 2015 році. В вересні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 остаточно припинили стосунки.

Також, факт спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується письмовими свідченням ОСОБА_4, яка є кумою ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Пояснює, що вони давно дружать і знають один одного. Багато часу проводили разом, відпочивали, ходили один до одного в гості та таке інше. ОСОБА_4 особисто відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були разом з квітня 2007 року. Однак, їх стосунки періодично змінювались: вони то проживали разом, то не проживали. Також пояснює, що точно ні на кінець 2012 року, ні на кінець 2013 року, ні на кінець 2014 року вони разом не проживали. В 2015 році, а саме в вересні місяці, ОСОБА_1 повідомила, що вони із ОСОБА_2 розірвали стосунки і разом як сім'я не проживають. На час спільного проживання вони разом і відпочивали, і купували речі, і виховували дітей: Владислава та ОСОБА_4. Також, їй особисто відомо, що власного житла ні у ОСОБА_1, ні у ОСОБА_2 не було. В ті періоди, коли вони спільно проживали, то вони проживали в квартирі батьків ОСОБА_1. В 2013 році ОСОБА_2 купив в кредит будинок та земельну ділянку. В цей будинок ОСОБА_1 перейшла в 2015 році.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити, факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Врахувавши те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без шлюбу з квітня місяця 2007 року по січень місяць 2008 року (включно); з травня місяця 2008 року по жовтень місяць 2011 року (включно); з березня місяця 2012 року по вересень місяць 2012 року (включно); з березня місяця 2013 року по листопад місяць 2013 року (включно); з квітня місяця 2014 року по листопад місяць 2014 року (включно); з лютого місяця 2015 року по вересень місяць 2015 року (включно), а його встановлення має юридичне значення для заявника, з метою забезпечення реалізації її права на оформлення спадщини, які підлягають судовому захисту, суд дійшов висновку, що вимоги заявника є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 11, 15, 60, 88, 209, 212 - 215, 256 - 259, 292, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без шлюбу з квітня місяця 2007 року по січень місяць 2008 року (включно); з травня місяця 2008 року по жовтень місяць 2011 року (включно); з березня місяця 2012 року по вересень місяць 2012 року (включно); з березня місяця 2013 року по листопад місяць 2013 року (включно); з квітня місяця 2014 року по листопад місяць 2014 року (включно); з лютого місяця 2015 року по вересень місяць 2015 року (включно).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна