Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі: Наумовій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання припиненим договору кредиту та зняття заборони відчуження з рухомого майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати припиненим договір кредиту № 198/03-8 від 16 жовтня 2008 року. Зняти заборону відчуження із транспортного засобу марки «DODGE», модель «Caliber» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС України у Дніпропетровській області 11 жовтня 2008 року та зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» здійснити дії, необхідні для вилучення відповідного запису з Державного реєстру застав рухомого майна щодо вказаного транспортного засобу марки «DODGE».

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2008 року між ним та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» був укладений Договір кредиту № 198/03-8, згідно умов якого, йому у користування на умовах забезпеченості були надані грошові кошти у сумі 22 718 (двадцять дві тисячі сімсот вісімнадцять) доларів США строком до 15 жовтня 2015 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань перед «Укрсоцбанком» того ж дня був укладений Договір застави № 728, згідно умов якого предметом застави став транспортний засіб марки «DODGE», модель «Caliber» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС України у Дніпропетровській області 11 жовтня 2008 року.

10 вересня 2015 року Апеляційним судом міста Києва була постановлена Ухвала, якою ПАТ «Укрсоцбанку» було відмовлено в поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 08 травня 2012 року на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 серпня 2011 року по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по Договору кредиту № 198/03-8 від 16.10.2008 року.

У зв'язку із тим, що факт пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання був встановлений вищезазначеною Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.09.2015 року, яка вступила в законну силу та має преюдиціальне значення, то на думку позивача відповідно до вимог ст. 266 ЦК України пропущення строку для пред»явлення виконавчого листа кредитором для стягнення боргу - основного зобов»язання, є підставою для припинення договору застави - похідного зобов»язання.

А відтак, договір кредиту належить визнати припиненим та зняти заборону відчуження об»єкту за договором застави укладеним в забезпечення виконання ним умов кредитного договору, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду.

У судове засідання сторони не з»явились, направили до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Від представника відповідача також надійшли письмові заперечення, зі змісту яких убачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» заперечує проти позову у повному обсязі та просить відмовити у заявлених позивачем вимогах.

Мотивуючи заперечення тим, що договір кредиту чинний, зобов»язання за кредитним договором позивачем не виконані, а тому твердження позивача, що зі спливом строку позовної давності для пред»явлення виконавчого документа до виконання припиняється право вимоги до боржника, а отже припиняється зобов'язання в розумінні ст. 509 ЦК України, не заслуговують на увагу та не ґрунтуються на вимогах Закону.

З огляду на означене, представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, був укладений Договір кредиту № 198/03-8 на купівлю автотранспортних засобів, згідно умов якого, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 22 718,00 доларів США, зі сплатою 10,99% річних щомісячно. Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було відбуватись щомісячними платежами відповідно до умов договору та графіку щомісячних платежів, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 15.10.2015 року.

У забезпеченням виконання зобов»язань за означеним кредитним договором між сторонами було укладено договір застави № 728 від 16.10.2008 року, згідно умов якого предметом застави став транспортний засіб марки «DODGE», модель «Caliber» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС України у Дніпропетровській області 11 жовтня 2008 року.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 серпня 2011 року по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Украсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 198/03-8 від 16.10.2008 року в розмірі 225132,70 грн. та 2591,37 грн. витрат, пов'язаних з розглядом справи в третейському суді.

08 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва на виконання вказаного рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 серпня 2011 року видано виконавчий лист.

10 квітня 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» подав до Дніпровського районного суду м. Києва заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення означеного виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання - задоволено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах від 10.09.2015 року скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відмовляючи у поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ПАТ «Укрсоцбанк» не було надано жодного доказу, який би підтверджував поважність пропуску строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач вважає, що зі спливом строку позовної давності припиняється право вимоги до боржника, а отже автоматично припиняється зобов'язання в розумінні ст. 509 ЦК України.

Проте з таким твердженням позивача та його представника суд не погоджується з огляду на наступне.

Підстави припинення зобов»язання визначено Главою 50 Розділу І Книги 5 Цивільного Кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 10,60 ЦПК України саме на сторони покладено обов»язок по доведенню тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим, суду не надано доказів того, що зобов»язання за кредитним договором № 198/03-8 від 16.10.2008 року припинено.

Як убачається із письмових заперечень відповідача, кредитний договір судом недійсним не визнавався, позивачем дані твердження не спростовані, зобов»язання за кредитним договором ОСОБА_1 на момент розгляду справи не виконано та існує несплачена заборгованість, доказів прощення такого боргу суду не надано, інших підстав за яких припиняється зобв»язання судом також не встановлено, а сама по собі відмова у задоволенні заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання виданого Дніпровським районним судом м. Києва 08 травня 2012 року на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 серпня 2011 року по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, не свідчить про припинення зобов»язання за цим договором.

Також, однією з підстав, якою позивач обґрунтовує позовні вимоги є те, що сплив строку позовної давності по основному зобов»язанню - стягненню заборгованості по кредитному договору № 198/03-8 від 16.10.2008 року, є підставою для припинення договору застави, як до похідного зобов»язання. А відтак вважає, що заборона відчуження транспортного засобу марки «DODGE», модель «Caliber» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС України у Дніпропетровській області 11 жовтня 2008 рокуза договором застави № 728 від 16.10.2008 року має бути знята шляхом зобов»язання ПАТ «Укрсоцбанк» здійснити дії необхідні для вилучення відповідного запису з Державного реєстру застав рухомого майна.

Із таким твердженням позивача суд також не погоджується, оскільки Законом України «Про заставу», що цілком кореспондується із ст. 593 ЦК України, визначено перелік підстав з яких договір застави вважається припиненим, він є вичерпним.

За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, позивач не заявляє вимог про припинення договору застави № 728 від 16.10.2008 року, а просить зняти заборону відчуження із транспортного засобу «DODGE», який є предметом договору застави.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із ч. 1 ст. 584 ЦК України, у договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору.

Виходячи з положень ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Як було встановлено судом кредитний договір, в забезпечення виконання умов якого, між сторонами було укладено договір застави є чинним, зобов»язання за вказаним договором не виконані, підстав для визнання його припиненим суд не убачає.Предмет застави не реалізовано, договір застави не припинений та недійсним судом не визнавався.

А відтак, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд не убачає правових підстав для задоволення позову та приходить до висновку про відмову у позовних вимогах ОСОБА_2

Оскільки позивач звільнений від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223,294 ЦПК України, ст. ст. 15,16, 572, 575584, 589, 593 ЦК України, Закону України «Про заставу», суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання припиненим договору кредиту та зняття заборони відчуження з рухомого майна - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя