Номер провадження 2/754/1217/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Базік А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2 про визнання договору недійним

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось ПАТ «»Універсал Банк» з позовом про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 25 160 швейцарських франків під 12,95 % річних, Позичальник зобов'язався повернути кредит в строк до 10 червня 2018 року зі сплатою 38,85 % річних.

Позивач прийняті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши кредит у розмірі, обумовленому договором.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору позичальником 26 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено Договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно з позичальником відповідати за невиконання останнім або неналежне виконання ним умов кредитного договору.

Позичальник до Договором - ОСОБА_1 прийняті на себе зобов'язання щодо своєчасного та повного повернення отриманих коштів та відсотків за користування ними належним чином не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, розмір якої станом на 23.06.2015 року становить 13 329 швейцарських франків, 80 сантимів.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд позов задовольнити, стягнувши солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 329 швейцарських франків 80 сантимів та судові витрати.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року зазначену цивільну справу об'єднано в одне провадження з цивільною справою за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (т. 1 а.с. 74).

Вимоги до відповідача ОСОБА_3 обґрунтовані тим, 26 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено Договір поруки, за умовами якого останній поручився нести солідарну з позичальником ОСОБА_1 відповідальність за належне виконання нею умов кредитного договору від 26.06.2008 року.

Не погоджуючись з вимогами Банку відповідач ОСОБА_1 заявила зустрічний позов про визнання договорів недійними.

Вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що кредитний договір суперечить нормам Конституцій України, ЦК України, Закону України «Про Національний банк України», ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», оскільки кредит наданий в іноземній валюті, Банком при укладанні договору не було надано Позичальнику детальний опис вартості кредиту, умови договору є несправедливими.

Посилаючись на викладене відповідач просить суд визнати недійсними Кредитний договір, договір іпотеки, договір поруки, визнати зобов'язання Позичальника перед Банком виконаними, зобов'язати позивача відмінити обтяження на предмет іпотеки (т. 2 а.с. 212 - 219).

Представник позивача в судовому засіданні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів підтримав в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, вимоги зустрічного позову про визнання договорів недійними, визнання зобов'язання виконаним не визнав, проти їх задоволення заперечував.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов ПАТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості не визнали, вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання договорів недійними підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, причини неявки не повідомив.

Приймаючи до уваги викладене суд за згодою відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 та представників сторін у справі розглядає справу без участі відповідача ОСОБА_2

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів ОСОБА_1 та її представника, відповідача ОСОБА_3, дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне.

26 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 066-2008-2216 (т. 1 а.с. 13 - 18).

Відповідно п. 1.1 зазначеного Договору Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в розмірі 25 160 швейцарських франків, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за Користування Кредитом в розмірі 12,95 % річних.

Сума кредиту дорівнює еквіваленту 117 361, 31 грн.

Відповідно п. 1.1.1. за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 38,85 % річних.

Відповідно п. 1.2. Кредитного договору строк кредитування за ним становить по 10 червня 2018 року.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши 26.06.2008 року кредит в розмірі, обумовленому Договором, що підтверджується Випискою з особового рахунку та Меморіальним ордером від 26 червня 2008 року (т. 1 а.с. 7, 8, 103 - 116).

Позичальник в порушення ст. 1054 ЦК України та умов Кредитного договору прийняті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами належним чином не виконувала, у зв'язку з чи виникла заборгованість, розмір якої станом на 23.06.2015 року становить 13 329 швейцарських франків 80 сантимів та складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 1 447,30 швейцарських франків; суми дострокового стягнення кредиту - 11 071,81 швейцарських франків; суми заборгованості за відсотками - 689,19 швейцарських франків; суми заборгованості за підвищеними відсотками - 121,50 швейцарських франків (т. 1 а.с. 9 - 12).

Суд визнає надані позивачем докази надання кредиту належними доказами, а посилання представника відповідача на те, що Меморіальному ордері на видачу кредиту невірно зазначено номер договору надуманими з наступних підстав.

З копії Меморіального ордеру на видачу кредиту від 26 червня 2008 року вбачається, що кредит видано згідно Договору № НОМЕР_1 від 26.06. 2008 року (т. 1 а.с. 8), а відповідно Договору кредиту, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 його номер - 066-2008-2216 (т. 1 а.с.13).

Разом з тим, підпунктом 2.1.3. пункту 2.1. Договору встановлено, що сторони погоджуються з тим, що зобов'язання Кредитора надати Кредит виникає з моменту виконання усіх та кожної з вимог, зокрема - відкриття Позичальником поточного рахунку № НОМЕР_1 у Кредитора для здійснення розрахунково - касового обслуговування операцій Позичальника з надання та погашення Кредиту.

Зазначені докази підтверджують надання Банком та отримання Позичальником кредиту, факт отримання кредиту також не оспорюється Позичальником та його представником.

Судом також встановлено, що 26 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 066-2008-2216-Р/1 (т. 1 а.с. 27 - 29).

Відповідно п. 1.1. зазначеного Договору Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору № 066-2008-2216 від 26 червня 2008 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Аналогічний Договір поруки за № 066-2008-2216-Р укладений 26 червня 2008 року з позичальником ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 27 - 29).

Аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, а тому їх задоволення в повному обсязі.

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання договорів недійними судом вважає зазначені вимоги необґрунтованими та недоведеними з наступних підстав.

В обґрунтування визнання договорів недійними відповідач зазначає, що Договір кредиту в порушення чинного законодавства наданий Позичальнику в іноземній валюті - швейцарських франках.

Відповідно ст. 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» Національний банк України видає індивідуальні та

генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом.

Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.

Відповідно ч. 4 ст. 5 зазначеного Декрету індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Індивідуальної ліцензії потребують такі

операції: вивезення, переказування і пересилання за межі України валютних цінностей, за винятком: вивезення, переказування і пересилання за межі України фізичними особами - резидентами іноземної валюти на суму, що визначається Національним банком України; вивезення, переказування і пересилання за межі України фізичними особами - резидентами і нерезидентами іноземної валюти, яка була раніше ввезена ними в Україну на законних підставах; платежів у іноземній валюті, що здійснюються резидентами за межі України на виконання зобов'язань у цій валюті перед нерезидентами щодо оплати продукції, послуг, робіт, прав інтелектуальної власності та інших майнових прав, за винятком: оплати валютних цінностей та за договорами (страховими полісами, свідоцтвами, сертифікатами) страхування життя; платежів у іноземній валюті за межі України у вигляді процентів за кредити, доходу (прибутку) від іноземних інвестицій; вивезення за межі України іноземної інвестиції в іноземній валюті, раніше здійсненої на території України, в разі припинення інвестиційної діяльності; платежів у іноземній валюті за межі України у вигляді плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден, що справляється Європейською організацією з безпеки аеронавігації (Євроконтроль) відповідно до багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів, вчиненої в м. Брюсселі 12 лютого 1981 року, та інших міжнародних договорів; переказ інвестором (представництвом іноземного інвестора на території України) за межі України іноземної валюти іншим інвесторам за відповідною угодою про розподіл продукції; ввезення, переказування, пересилання в Україну валюти України, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 3 цього Декрету; надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі; використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; розміщення валютних цінностей на рахунках і у вкладах за межами України, за винятком: в ідкриття фізичними особами - резидентами рахунків у іноземній валюті на час їх перебування за кордоном; відкриття кореспондентських рахунків уповноваженими банками; відкриття рахунків у іноземній валюті резидентами, зазначеними в абзаці четвертому пункту 5 статті 1 цього Декрету; відкриття рахунків у іноземній валюті інвесторами - учасниками угод про розподіл продукції, в тому числі представництвами іноземних інвесторів за угодами про розподіл продукції; здійснення інвестицій за кордон, у тому числі шляхом придбання цінних паперів, за винятком цінних паперів або інших корпоративних прав, отриманих фізичними особами - резидентами як дарунок або у спадщину.

Пунктом 11 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин » роз'яснено судам, що у разі виникнення спору щодо отримання сторонами кредитного договору індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави (підпункт "г" пункту 4 статті 5 Декрету про валютне регулювання) суд має виходити з того, що Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України "Про Національний банк України" в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій).

У зв'язку з наведеним суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору.

В ході розгляду справи судом становлено, що на час надання кредиту Банк мав Банківську ліцензію за № 92 на право здійснювати банківські операції, визначені ЗУ «Про банки та банківську діяльність», Дозвіл за № 92-1 (т.1 а.с. 135 - 140).

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає посилання на укладання Договору кредиту в іноземній валюті є необґрунтованим.

Щодо посилань відповідача на несправедливість договору, ризики коливання курсу валют та ненадання повної інформації про кредит зазначені доводи відповідача спростовуються наступними доказами, наданими позивачем.

Так, матеріали справи містять Додаток № 1 до Кредитного договору - Перелік та вартість супутніх послуг, що надаються Кредитором третім особам і пов'язані з отримання та обслуговуванням кредиту, підписаний Позичальником (т.1 а.с. 19 -20).

Відповідно пункту 8.5. Кредитного договору, підписаного Позичальником, остання підтверджує, що до укладання ним цього Договору він був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, розуміє наслідки настання валютних ризиків за кредитом в іноземній валюті, та йому повідомлена інформацію щодо методики визначення курсів і комісій, пов'язаних з конвертацією валют.

Крім того, п. 16 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин » роз'яснено судам, шо саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено суду наявності підстав для визнання договору кредиту, іпотеки, поруки недійними, як і не доведено вимогу про визнання зобов'язання виконаним.

Задовольняючи позов ПАТ «Універсал Банк» суд, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати - суму сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 3 055 грн. 19 коп. (а.с. 6).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 066-2008-2216 від 26.06.2008 року в розмірі 13 329 швейцарських франків 80 сантимів та судові витрати в розмірі 3055 грн. 19 коп.

ОСОБА_1 в задоволенні зустрічного позову до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договорів недійними, зобов'язання виконаним - відмовити

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя