Єдиний унікальний номер: 448/1218/17
Провадження № 2/448/721/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09.11.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Кічака Ю.В., при секретарі Шегинській Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що будинковолодіння по вул.о. ОСОБА_8, 79 в с.Малнівська Воля Мостиського району Львівської області відносилося до суспільної групи "колгоспний двір" і станом на 15.04.1991 року членами такого були саме вони (позивачі) та ОСОБА_9 Вважають, що спірний будинок належав їм (позивачам) та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/7 ідеальній частині кожному.

Зазначають, що 30.05.2011 ОСОБА_9 померла, однак за життя своїм майном не розпорядилася. Вказує, що він (позивач ОСОБА_1С.) є єдиним спадкоємцями першої черги спадкування за законом вказаної спадщини та вважається таким, що прийняв таку, так як на час смерті матері - спадкодавця ОСОБА_9 постійно проживав разом з нею.

Покликаються на те, що вони позбавлені можливості в позасудовому порядку отримати документ про право власності на зазначене вище спадкове майно, оскільки на таке за життя ОСОБА_9 належним чином не оформлені правовстановлюючі документи.

З огляду на наведені обставини, просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності: за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - право власності на 1/7 частину спірного будинковолодіння за кожним, як членів колгоспного двору, а за ОСОБА_1 - право власності на 2/7 частини такого (1/7 частину як члена колгоспного двору та 1/7 частину - в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_9С.).

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, проте подали заяви, в яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд слухати справу у їх відсутності.

Представник відповідача Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності та проти позову не заперечує.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_7, в судове засідання не зявилася, проте надіслала на адресу суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 07.11.2017 року та заяву, в якій розгляд вказаної справи просила проводити у її відсутності. Вирішення даного спору покладає на розсуд суду.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У ч.4 ст.174 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до змісту ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що будинковолодіння по вул. отця ОСОБА_8, 79 в с.Малнівська Воля Мостиського району Львівської області відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", головою якого була ОСОБА_9, а членами такого, як вважає суд, - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується матеріалами справи. Всі зазначені члени колгоспного двору станом на 15.04.1991 року зберегли право на частку в майні такого.

Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991р. і регулювали власність колгоспного двору, право власності на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння) в рівних частках мала ОСОБА_9 та позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тобто кожен на 1/7 частину будинковолодіння по вул. отця ОСОБА_8, 79 в с.Малнівська Воля Мостиського району Львівської області.

30.05.2011 року померла ОСОБА_9, котра за життя своїм майном, в тому числі частиною спірного будинковолодіння, на яке така мала право як члени колгоспного двору, не розпорядилася. Єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщин, що відкрилися відповідно внаслідок смерті ОСОБА_9, є її син ОСОБА_1, позивач по справі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" якщо спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, що набрав чинність 01.01.2004 року.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено у ч.1 ст.1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця.

Слід зазначити те, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_9 позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом з нею у спірному будинковолодінні, де і проживає по даний час, доглядає за спірним будинковолодінням, проводить в такому поточні ремонти, обробляє земельну ділянку, а тому у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті його матері спадкодавця ОСОБА_9

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Разом з тим, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити своїх спадкових прав, зокрема оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на таке спадкодавцем ОСОБА_9 за життя належним чином не оформлено право власності.

Вказані обставини підтверджуються: заявами позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6; заявою представника відповідача Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району; заявою приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_7; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_9; звітом про оцінку майна; копією паспортів позивачів; виписками з погосподарських книг Малнівськоволянської сільської ради Мостиського району; довідками виданими Малнівськоволянською сільською радою Мостиського району; іншими матеріалами справи.

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивачів на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачами у порядку спадкування за законом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.59-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Із ст.213 ЦПК України відомо, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачами права власності на спірне будинковолодіння по вул. отця ОСОБА_8, 79 в с.Малнівська Воля Мостиського району Львівської області, а саме: за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - право власності по 1/7 частині спірного будинковолодіння за кожним, як членів колгоспного двору, а за ОСОБА_1 - право власності на 2/7 частини такого (1/7 частину як члена колгоспного двору та 1/7 частину - в порядку спадкування за законом після смерті матері - спадкодавця ОСОБА_9С.).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 197, 208, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/7 ідеальних частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: с.Малнівська Воля, вул. отця ОСОБА_8, 79 Мостиського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/7 ідеальних частин житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: с.Малнівська Воля, вул. отця ОСОБА_8, 79 Мостиського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/7 ідеальних частин житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: с.Малнівська Воля, вул. отця ОСОБА_8, 79 Мостиського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/7 ідеальних частин житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: с.Малнівська Воля, вул. отця ОСОБА_8, 79 Мостиського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на 1/7 ідеальних частин житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: с.Малнівська Воля, вул. отця ОСОБА_8, 79 Мостиського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на 1/7 ідеальних частин житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: с.Малнівська Воля, вул. отця ОСОБА_8, 79 Мостиського району Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_10

З оригіналом згідно:

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «____»____________ 20 ___ р.

Суддя Ю.В.Кічак