РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/18017/16-ц

пр. № 2/759/2115/17

31 травня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в грудні 2016 року заявила позов до колишнього чоловіка ОСОБА_2, за яким просила постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 з дня предявлення позову у розмірі 50 відсотків з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягненння дитиною повноліття.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.03.2017 року даний позов об'єднано з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання, за яким, з урахуванням уточнень до позовної заяви, позивач просили стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, а також додаткові витрати на навчання за останні три роки у розмірі 33528 грн., та додаткові витрати на період навчання з 01.09.2016 року до 01.07.2017 року у розмірі 1117,60 грн на місяць.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій на вимогах об'єднаного позову наполягала, просила слухати справу у її відсутності, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надано.

Оскільки у справі достатньо даних про взаємовідносини сторін, то суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.

Судом встановлено таке.

Сторони, як це вбачається з матеріалів справи, перебували в шлюбі з грудня 1994р. по листопад 2012р. (а.с. 24), в шлюбі у них народились діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з матір'ю.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2005 року були визначені аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_2, в розмірі 50% від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Дані аліментні зобов'язання відповідач виконав, і в наступному по квітень 2016 року добровільно сплачував позивачу певну частку від свого заробітку на утримання дітей, що не заперечується позивачем.

Аліменти на утримання неповнолітньої дочки сторін ОСОБА_6 в судовому порядку не встановлювались.

Дочка ОСОБА_4, після здобуття середньої освіти, продовжує навчання у ВНЗ, зокрема є студенткою 5-того курсу медичного університету ім. Богомольця.

Даних про те, що дитина має самостійні або інші джерела доходів в судовому засіданні не здобуто.

Статтями 180, 181 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та визначені способи утримання дітей, в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань.

Аліменти на дитину, відповідно до ст.191 ч.1 СК України, присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову і підлягають до виплати, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, як це встановлено ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати їх до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дітьми двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Разом з тим, визначення аліментів в твердій грошовій сумі, відповідно до ст.ст.184, 200 СК України, може мати місце щодо повнолітньої дитини, і у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач працює в державній установі, а тому має стабільний заробіток.

За таких фактів та вимог закону, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати встановлення аліментів на утримання неповнолітньої дочки в частці від заробітку відповідача, а на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі, при цьому аліменти на дочку підлягають стягненню з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, а аліменти на доньку - з дня подання позову і до закінчення нею навчання в ВНЗ, але не пізніше досягнення 23-річного віку.

Даних, про те, що з часу як відповідач перестав надавати допомогу на утримання дітей, його майновий, фінансовий, сімейний стан, тощо, змінився таким чином, що це позбавляє його можливості сплачувати аліменти, матеріали справи не містять.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини та доводи на які посилались сторони, а також розмір попередніх аліментних зобов'язань, і з аналізу цих обставин в сукупності приходить до висновку, що для врегулювання спору по суті буде необхідним і достатнім встановити аліменти: на утримання неповнолітньої дочки сторін в розмірі в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а на повнолітню дочку в сумі 2000 грн. на місяць.

Що стосується інших вимог позову, то суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити, як такі, що необгрунтовані доказами.

Витрати у справі суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІН НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІН НОМЕР_2) аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 2000 (дві тисячі) грн., щомісячно, починаючи з 14 червня 2016 року і до закінчення дитиною навчання у ВНЗ, але не пізніше досягнення нею 23 років.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Допустити рішення в частині стягнень за один місяць до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 1102 ( одна тисяча сто дві) гривні 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько