Справа № 360/2199/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бородянського району Київської області, сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» про визнання права власності на будинковолодіння за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що до 1986 року вона з чоловіком ОСОБА_3 проживали та працювали в Поліському районі Київської області, але внаслідок аварії на ЧАЕС вони звідти виїхали. У 1986 році її /позивачки/ чоловіку було надано в користування колгоспом «Перемога» с.Качали Бородянського району Київської області житловий будинок № 18 по вул. Шевченка в с.Мирча Бородянського району Київської області, де вони поселились та постійно проживали.

Колгосп «Перемога» набув право власності на зазначений будинок на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 28 травня 1987 року з попереднім власником будинку ОСОБА_4 Після придбання зазначеного будинку, правлінням колгоспу було вирішено надати дозвіл сім»ї позивачки на викуп даного будинку. Вона /ОСОБА_1Б./ з чоловіком сплатили кошти колгоспу, в рахунок оплати вартості будинку, але відповідного договору купівлі-продажу між позивачкою чи її чоловіком та колгоспом при цьому укладено не було, оскільки за колгоспом не було належним чином в БТІ зареєстровано право власності на цей будинок.

06 червня 2004 року чоловік позивачки ОСОБА_3 помер, не оформивши на своє ім»я право власності на спірний будинок.

На даний час у неї /позивачки/ виникла необхідність оформити на своє ім»я право власності на зазначений будинок, але коли вона почала збирати відповідні документи для приватизації земельної ділянки та будинку, то виявилось, що до архіву району після припинення діяльності колгоспу «Перемога», не були здані всі документи, зокрема ті, які б підтвердили факт викупу вказаного будинку її /позивачки/ сім»єю.

Коли вона /ОСОБА_1Б./ звернулась до ОСОБА_2 сільської ради з приводу приватизації будинку, то з»ясувалося, що при ліквідації колгоспу «Перемога» цей будинок не було передано на баланс сільської ради, у зв»язку з чим оформити приватизацію будинку вона /позивачка/ не має змоги. Проте, рішенням № 22/14 від 20 липня 2017 року 22 сесії 7-го скликання ОСОБА_2 сільської ради позивачці було надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою.

Оскільки, починаючи з 1986 року і по теперішній час, тобто понад 10 років, вона /позивачка/ постійно проживає у вказаному будинку, користується його господарськими будівлями та спорудами, проводить поточні ремонтні роботи, користується комунальними послугами, які оплачує, за життя чоловіка та існування колгоспу «Перемога», вона /позивачка/ разом з чоловіком сплатили останньому кошти в якості оплати за купівлю цього будинку без укладення відповідного договору купівлі-продажу даного будинку, на даний час укласти договір купівлі продажу неможливо, так як колгосп «Перемога» багато років не існує, майно колгоспу розпайоване, оформити приватизацію будинку також неможливо через те, що його не було передано на баланс ОСОБА_2 сільської ради, то просила визнати за нею /позивачкою/ право власності на вказаний будинок за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 позов підтримала та викладене підтвердила.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Бородянського району Київської області адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позов визнав, щодо його задоволення не заперечував.

Представник відповідача Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» - голова ліквідаційної комісії ОСОБА_7 в судове засідання не з»явився, просив справу розглядати без його участі, у своїй письмовій заяві від 01 грудня 2017 року зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

Вислухавши пояснення представника позивачки, представника ОСОБА_2 сільської ради Бородянського району Київської області ОСОБА_6, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що, починаючи з 1986 року і дотепер позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у будинку за адресою: вул. Шевченка, 18, с.Мирча Бородянського району Київської області, що підтверджується копією паспорту позивачки, Витягом з погосподарської книги, виданим 17 жовтня 2017 року ОСОБА_2 сільською радою Бородянського району, та копією будинкової книги для прописки громадян /а.с. 5, 10, 20-22/.

Як вбачається з матеріалів справи /а.с. 32-35/, вказаний будинок належав на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно рішення виконкому Бородянської районної ради № 82 від 20 квітня 1987 року, ОСОБА_4, яка 28 травня 1987 року продала цей будинок колгоспу «Перемога», уклавши з останнім відповідний договір купівлі-продажу.

Як зазначила представник позивачки в судовому засіданні, до 1986 року ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_3 проживали та працювали в Поліському районі Київської області, але через аварію на ЧАЕС вони звідти виїхали. У 1986 році чоловіку позивачки правлінням колгоспу «Перемога» було вирішено надати в користування вказаний житловий будинок № 18 по вул. Шевченка в с. Мирча Бородянського району Київської області, де вони /позивачка з сім»єю/ поселились та постійно проживали. В подальшому правлінням колгоспу було надано ОСОБА_3 дозвіл на викуп зазначеного будинку, і вона /позивачка/ з чоловіком сплатили кошти колгоспу в рахунок оплати вартості будинку, але при цьому відповідного договору купівлі-продажу між позивачкою чи ОСОБА_3 та колгоспом «Перемога» укладено не було, через те, що колгосп не зареєстрував за собою в БТІ право власності на цей будинок.

06 червня 2004 року ОСОБА_3 помер /а.с.9/, не оформивши за життя на своє ім»я право власності на спірний будинок.

З довідки архівного сектору Бородянської РДА від 06 квітня 2017 року вбачається, що у документах архівного фонду «колгосп «Перемога» с. Качали Бородянський район Київська область», рішення колгоспу щодо виділення колгоспного будинку ОСОБА_3 у 1986 році не виявлено /а.с. 12/.

З архівної довідки від 01 грудня 2017 року архівного сектору Бородянської РДА вбачається, що рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу «Перемога» від 30 січня 1993 року (протокол № 1) ліквідовано колгосп «Перемога» та створено на базі колгоспу колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» /а.с.51/.

Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань правонаступником колгоспу «Перемога» та колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» є сільськогосподарський виробничий кооператив «Україна» /а.с.41-43/.

Відповідно до ч.1,4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, а оскільки Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 р., то норми ст. 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р., а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 р.

Враховуючи викладене, оскільки позивачка з 1986 року, тобто, з врахуванням трьох років до набрання чинності Цивільним Кодексом 2004 року, більше десяти років відкрито і безперервно користується вищевказаним будинковолодінням, яким добросовісно заволоділа, даний будинок на підставі договору купівлі-продажу від 28 травня 1987 року був власністю колгоспу «Перемога», правонаступник якого СВК «Україна» на даний будинок не претендує та не заперечує щоб позивачка набула права власності на цей будинок /а.с.44/, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння №18 по вул.Шевченка в с.Мирча Бородянського району Київської області за набувальною давністю.

Керуючись ст. 328, 344 ЦК України, ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бородянського району Київської області, сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» про визнання права власності на будинковолодіння за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння №18 по вул.Шевченка в с.Мирча Бородянського району Київської області за набувальною давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддяОСОБА_8