Справа № 474/477/17
Провадження № 4-с/474/19/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.17року

Врадіївський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Фасій В.В.

при секретарі судового засідання Багрін Н.А.

без участі:

представника заявника - ОСОБА_1

представника Врадіївського районного відділу ДВС ОСОБА_2

начальника відділу ДВС ОСОБА_3

боржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі банк) на незаконні дії, рішення та бездіяльність державного виконавця та начальника Врадіївського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, зобовязання усунути порушення, у виконавчому провадженні № 44251081,-

ВСТАНОВИВ:

03.07.2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось зі скаргою на дії, рішення, бездіяльність державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції у Миколаївській області.

Скаржник вказував, що 05.08.2014 року державним виконавцем Діцуленко Н.І. на підставі виконавчого листа Врадіївського районного суду Миколаївської області, виданого 21.03.2013 року на підставі рішення від 30.01.2013 року у справі № 2/474/8/2013 про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 373 від 28.05.2008 року у розмірі 21 134 грн. 46 коп., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44251081. Однак з часу відкриття виконавчого провадження № 44251081 минув строк понад два роки десять місяців, станом на 19.06.2017 року рішення від 30.01.2013 року у справі № 2/474/8/2013 не виконане та на протязі 2017 року на адресу стягувача з Врадіївського ВДВС не надходило жодного процесуального документу, а в рахунок виконання рішення лише в травні 2017 року надійшли кошти від боржника. В порушення вимог закону «Про виконавче провадження», на думку представника позивача, виконавцем не були вжиті жодні примусові заходи щодо виконання рішення суду, в тому числі перевірки майнового стану боржника, встановлення його наявність (відсутності), опису, арешту, тощо, зі складанням відповідних процесуальних документів. Ним же не було внесено до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень жодного процесуального рішення. Начальник же відділу ДВС контроль за вказаним виконавчим провадженням не здійснював, дій на виявлення та усунення порушень виконавчого провадження не вжив.

Представник скаржника будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився, звернувшись з заявою (вх. №3224 від 12.07.2017р.), про розгляд заяви у його відсутність, в якій просив її задовольнити.

Державний виконавець Діцуленко Н. І. будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився, подавши заяву (вх.№3246 від 13.07.2017р.) про розгляд справи у її відсутність, з додатками, - доказами, які на її думку, спростовують вимоги скаржника, та є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Начальник відділу ДВС ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи на розгляд скарги не зявився, про причини неявки не повідомив, з заявами не звертався.

Боржник ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася.

В звязку з неявкою у судове засідання учасників провадження, суд на підставі ст. 197 ЦПК України,, ухвалив проводити розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами..

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

●05.08.2014 року старшим державним виконавцем Діцуленко Н.І., на підставі заяви банку (стягувача) від 22.07.2014 року за вих. № 1927, виконавчого листа Врадіївського районного суду у справі № 2/474/8/2013, виданого 21.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 373 від 28.05.2008 року у розмірі 21 134 грн. 46 коп., відкрито виконавче провадження № 44251081, про що винесена постанова (заява банку за вих. № 1927 від 22.07.2014 року, виконавчий лист № 2/474/8/2013, виданий 21.03.2013 року, постанова про відкриття виконавчого провадження № 44251081);

●після відкриття виконавчого провадження у 2014 році, державний виконавець у серпні 2014р. подав запит до Держземагентства, та з 20 червня по 06 липня поточного року сформував запит з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, іпотек, заборон відчуження обєктів нерухомого майна, управління державної міграційної служби, ГУ Держпродспоживслужби, територіального сервісного центру, державного реєстру обтяжень нерухомого майна, пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби, в результаті чого, на підставі запиту від 26 червня 2017р. було встановлено, що боржник отримує пенсію (відповідь № НОМЕР_1 від 27.06.2017р., відповідь № від 27.06.2017р., відповідь № від 26.06.2017р., відповідь № від 26.06.2017р., витяг №52769660 від 06.07.2017р., запит №2988 від 26.06.2017р., запит №3573 від 06.07.2017р., запит №2982 від 26.06.2017р., інформаційна довідка №90084292 від 20.06.2017р., відповідь №3401/08-41 від 20.10.2014р.);

●06.07.2017р., після відкриття провадження по скарзі та призначення судового розгляду, державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, в звязку з встановленням про отримання боржником пенсії у Кривоозерському обєднаному УПФУ (постанова №44251081 від 06.07.2017р.);

При прийнятті рішення, суд керується: ч. 1 ст. 383 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 384 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст. ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 22.04.1999 № 606-Х1У (надалі - Закон 606-ХІУ) виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень. Державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено. своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст, 27 Закону № 606-ХІУ у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Заходи примусового виконання рішень перелічені в ст. 32 Закону № 606-ХІУ. зокрема: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувану певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Стаття 52 цього ж закону визначає порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Нею ж встановлено, що державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з п. 5 ч. З ст. 11 Закону № 606-ХІУ, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Арешт на майно боржника може бути накладений як під час відкриття виконавчого провадження, так і в процесі здійснення інших виконавчих дій.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII (далі - Закон).

Статтею 74 Закону передбачено право сторін, інших учасників та осіб на оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону № 1404-У111 про наявність обставин, зазначених у п.п. 2-6 ч. 1 цієї статті (відсутність майна у боржника), виконавець складає акт.

Однак, всупереч положенням вищевказаних норм закону, як встановлено в судовому засіданні, державним виконавцем не в повній мірі були вжиті заходи щодо виконання рішення суду, в тому числі щодо перевірки майнового стану боржника шляхом надання запитів до інших органів державної, виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, з дотриманням строків встановлених ст. 52 Закону№ 606-ХІУ, тощо, а тому вважаю, дії державного виконавця - незаконними.

Ним же не внесено всі процесуальні документи у вказаному виконавчому провадженні до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, в порушення вимог пункту 2 розділу ІУ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження від 05.08.2016 № 2432/5. Доказів на спростування цієї обставини державним виконавцем не надано.

Суд не бере до уваги посилання державного виконавця на проведення ним процесуальних дій та вжиття заходів для встановлення майнового стану боржника в повній мірі, як на підставу відмови в задоволенні скарги, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами запитами державного виконавця, постановою про звернення стягнення на кошти боржника, вчиненими після надходження скарги стягувача до суду, відкриття провадження у справі та судового розгляд у ній.

Але з огляду на ці обставини (вжиття заходів по виявленню та зверненню стягнення на належне боржнику майно, після відкриття провадження за скаргою), вважає, що вимоги стягувача про зобовязання головного державного виконавця вчинити дії спрямовані на вжиття заходів по виявленню та зверненню стягнення на належне боржнику майно, зобов'язання начальника ВДВС здійснити особистий контроль за діями державного виконавця - такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 293, 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на незаконні дії, рішення та бездіяльність державного виконавця та начальника Врадіївського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, зобовязання усунути порушення, у виконавчому провадженні №44251081 - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 44251081, яка полягає у невжитті заходів по виявленню та зверненню стягнення на належне боржнику майно, щодо виконання виконавчого листа у справі № 2/474/8/2013, виданого 21.03.2013 року Врадіївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 373 від 28.05.2008 року у розмірі 21 134 грн. 46 коп. - незаконною.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 44251081, яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень всіх процесуальних документів - незаконною.

Визнати бездіяльність начальника Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 щодо незабезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою вчинення виконавчих дій старшим державним виконавцем Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 44251081 - незаконною.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі осіб, які її оскаржують, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Фасій