АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2060/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 58 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зняття арешту з майна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «БМ Банк», Центральний відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції,

в с т а н о в и л а :

16 червня 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог вказала, що 18 липня 2006 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_8») та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір №ML-F00/163/2006. Умовами кредитного договору передбачено надання ОСОБА_7 валютного кредиту в розмірі 42075доларів США для придбання квартири за адресою: вул. Верхня Горова (попередня назва Фрунзе)АДРЕСА_1, м. Черкаси, - на умовах сплати 11% річних з остаточним поверненням кредиту до 19 липня 2021 р.

У забезпечення боргових зобовязань за зазначеним кредитним договором, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки № РML-F00/163/2006 від 18 липня 2006 р., за яким предметом іпотеки є квартира № 33 за адресою: вул. Верхня Горова (попередня назва Фрунзе), буд.134, м. Черкаси.

24 грудня 2010 р. між ПАТ «ОТП ОСОБА_8» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло прав кредитора за даними кредитним договором та договором іпотеки.

У подальшому ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило право вимоги по даним договорам ОСОБА_6 на підставі відповідних договорів від 27 квітня 2017 р.

Умовами зазначених договорів визначено, що новому кредитору передається право вимоги до ОСОБА_7 у розмірі 330287 грн. 29 коп.

27 квітня 2017 р. здійснено реєстрацію прав ОСОБА_6, як іпотекодержателя за договором іпотеки №РML-F00/163/2006 від 18 липня 2006 р., у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

15 травня 2017 р. позивачем направлено відповідачу вимогу про усунення порушення боргового зобовязання (іпотечне повідомлення), в якому позивач вимагала від відповідача сплатити протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги заборгованість по кредитному договору в розмірі 25293335 грн. 80 коп.

Натомість до теперішнього часу відповідач не здійснила оплати своєї кредитної заборгованості на користь позивача, у звязку з чим позивач вирішила звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку на підставі іпотечного застереження.

Проте, на теперішній час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно спірної квартири зареєстровані наступні обтяження: 1) реєстраційний номер 9853045 арешт нерухомого майна, накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2010 р. по цивільній справі №2-1960/10; 2) реєстраційний номер 10612770 арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця Центрального ВДВС від 05 листопада 2010 р. серії АА№724140; 3) реєстраційний номер 11134158 арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця Центрального ВДВС від 18 квітня 2011 р.

Враховуючи, що позивач позбавлений можливості звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, у звязку з наявністю арешту та заборони на його відчуження, вона звернулася до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017 р. у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального права, просила його скасувати та ухвалити нове яким задовольнити її позовні вимоги.

При цьому зазначила, що, на її переконання, положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можуть бути застосованими до спірних правовідносин.

Крім того, вимога про усунення порушення від 15 травня 2017 р. надсилалася відповідачу ОСОБА_7 рекомендованим листом, який було вручено останній 15 травня 2017 р. (підтвердження повідомлення про вручення з ідентифікатором № 741), а також цінним листом з ідентифікатором № 554, який не було вручено ОСОБА_7

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_6 ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки не порушується наявністю зареєстрованих щодо такого майна обтяжень, оскільки спірна квартира не може бути реалізована без згоди власника в силу дію мораторію передбаченого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а наявності такої згоди, на момент розгляду справи судом, не встановлено.

Однак, повністю погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі статтею 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене у справі судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до вимог статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 2 наведеної статті містить перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом, серед яких припинення дії, яка порушує право, причому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Звертаючись до суду з позовом про зняття арешту з майна, ОСОБА_6, як на підставу звернення, послалася на наступні норми ЦК України, а саме статті: 546, яка регламентує види забезпечення виконання зобовязання; 575 окремі види застав та 514 обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобовязанні. Крім того, посилалася на Закон України «Про іпотеку» та Закон України «Про виконавче провадження». Обґрунтовуючи вимоги зауважила, що є новим іпотекодержателем, а її звернення до суду та ДВС щодо скасування арешту предмету іпотеки були залишені без задоволення, так як вона не являється ані стороною судової справи, ані стороною виконавчого провадження, в межах яких накладався арешт на предмет іпотеки.

При вирішенні спору судом встановлено, що 18 липня 2006 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_8») та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір №ML-F00/163/2006. Умовами даного кредитного договору передбачено надання ОСОБА_7 валютного кредиту в розмірі 42075 доларів США для придбання нерухомого майна квартири за адресою: вул. Верхня Горова (попередня назва Фрунзе)АДРЕСА_2, м. Черкаси, на умовах сплати 11% річних з остаточним поверненням кредиту до 19 липня 2021 р. а.с. 6 - 10

У забезпечення боргових зобовязань за зазначеним кредитним договором між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки № РML-F00/163/2006 від 18 липня 2006 р., за яким предметом іпотеки є квартира № 33 розташована за адресою: вул. Верхня Горова (попередня назва Фрунзе), буд. 134, м. Черкаси. а.с. 11 - 14

Відповідно до п. 4.4 даного договору, який регламентує оцінку предмету іпотеки, вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем та становить 250400 грн., що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 49584 долара США (1 долар США=5,05 грн.).

Приведений договір містить статтю 6, яка регулює задоволення вимог іпотекодержателя із вартості предмета іпотеки, зокрема, і позасудове врегулювання на умовах викладених у договорі.

Як вбачається з матеріалів справи 24 грудня 2010 р. між ПАТ «ОТП ОСОБА_8» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло прав кредитора за даними кредитним договором та договором іпотеки.

У подальшому ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило право вимоги по даним договорам ОСОБА_6 на підставі відповідних, зокрема, і нотаріально посвідченого, договорів від 27 квітня 2017 р. а.с.15 - 16

Так, відповідно до п. 1.1 договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки № РML-F00/163/2006 від 18 липня 2006 р., укладеного між первісним іпотекодержателем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та новим іпотекодержателем ОСОБА_6, первісний іпотекодержатель передає новому іпотекодержателю всю сукупність прав, належних первісному іпотекодержателю за договором іпотеки, включаючи але не обмежуючись, право звернення стягнення на предмет обтяження іпотекою та отримання задоволення своїх вимог за рахунок вартості предмета іпотеки.

Умовами зазначених договорів визначено, що новому кредитору передається право вимоги до ОСОБА_7 в розмірі 330287 грн. 29 коп. Також, зазначено про те, що первісний іпотекодержатель зобовязується передати новому іпотекодержателю оригінали договору іпотеки разом з усіма змінами та доповненнями до них, а також інші документи, які засвідчують права, що передаються. Крім того, зазначено і про те, що первісний іпотекодержатель зобовязується надіслати боржникові повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки на користь нового іпотекодержателя.

27 квітня 2017 р. здійснено реєстрацію прав ОСОБА_6, як іпотекодержателя за договором іпотеки №РML-F00/163/2006 від 18 липня 2006 р., у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. а.с. 17

При вирішенні спору встановлено і те, що ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.05.2017 р. у справі № 2-1960/10 (провадження № 2-зз/711/16/17) клопотання ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду. В якості мотиву такого повернення зазначено те, що заявник не є стороною у цивільній справі № 2-1960/10, чи особою, яка брала участь у вказаній справі або власником майна на яке накладено арешт, а тому не уповноважена в порядку ст. 154 ЦПК України в межах даної справи подавати клопотання про скасування заходів забезпечення позову. При цьому приведеною ухвалою розяснено ОСОБА_6 право звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна у загальному порядку передбаченому ЦПК України. а.с. 19

Крім того, розглянувши заяву ОСОБА_6, Центральний відділ ДВС м. Черкаси 07.06.2017 р. за № 14.1-36/14491 надав останній відповідь про те, що вона не є стороною (представником сторін) за виконавчим провадженням відносно боржника ОСОБА_7, тому відсутні підстави для надання їй будь-якої інформації, стосовно боржника ОСОБА_7, в тому числі і щодо надання копій постанов. Також ОСОБА_6 розяснено право звернення до суду. а.с. 20

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9 вих. № 474/01-16 від 08.06.2017 р., наданій ОСОБА_6 на її звернення, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 08.06.2017 р. щодо предмета іпотеки квартири № 33 за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, буд. 134, наявні наступні зареєстровані обтяження: 1) реєстраційний номер 9853045 арешт нерухомого майна, накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2010 р. по цивільній справі №2-1960/10; 2) реєстраційний номер 10612770 арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця Центрального ВДВС від 05 листопада 2010 р. серії АА№724140; 3) реєстраційний номер 11134158 арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця Центрального ВДВС від 18 квітня 2011 р. а.с. 18

Під час вирішення справи в суді першої інстанції Центральним відділом ДВС м. Черкаси суду було надано клопотання про відмову в задоволенні позову, в якому зазначено про те, що у відділі перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_7 на користь юридичних осіб та держави боргу на загальну суму 443025,00 грн.

Водночас з матеріалів справи вбачається і те, що постановою старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси від 14.01.2016 р. виконавчий лист № 2-1060 виданий 20.10.2010 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь АТ «БМ Банк» боргу в сумі 8768,15 грн. повторно був повернутий стягувачу (вперше повертався стягувачу постановою від 02.02.2015 р.).

Разом з тим, постановою старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 19.02.2016 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1060 виданого 20.10.2010 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь АТ «БМ Банк» боргу в сумі 8768,15 грн.

15 травня 2017 р. позивачем направлено відповідачу рекомендованим повідомленням за адресою: АДРЕСА_3 (за місцезнаходженням предмету іпотеки), вимогу про усунення порушення боргового зобовязання (іпотечне повідомлення), в якому позивач вимагала від відповідача сплатити протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги заборгованість по кредитному договору в розмірі 955391,62 долара США, що еквівалентно 25293335 грн. 80 коп. (за офіційним курсом НБУ на 15.05.2017 р. 26,474312). а.с. 50 - 52

У свою чергу матеріали справи містять і вимогу ОСОБА_7 адресовану ОСОБА_6 датовану 18.05.2017 р. щодо надіслання їй підтверджуючих документів, а саме належним чином завіреної копії договору про відступлення права вимоги від юридичної до фізичної особи, платіжний документ, що підтверджує фінансову дію по сплаті коштів за таке відступлення прав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» регламентовано, право сторін іпотечного договору на вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог керувався, зокрема, нормами Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та дійшовши висновку, що спірна квартира підпадає під його дію і, відповідно, не може бути примусово відчужена без згоди власника, а також про те, що всупереч вимога ст. 60 ЦПК позивачем не надано суду доказів того, що відповідач погоджується з розміром заборгованості, який значено у вимозі. Не надано позивачем і доказів отримання відповідачем такої вимоги.

Проте, до такого висновку суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки ні розмір заборгованості, ні наявність узгодженості між сторонами умов звернення стягнення на належну відповідачу квартиру, як і наявність чи відсутність згоди відповідача на позасудове врегулювання її грошових зобовязань перед позивачем, не є предметом даного спору.

Застосовані судом норми законодавства, за визначеного позивачем предмету спору, необґрунтовано взяті до уваги, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами не знаходяться у сфері дії зазначеного закону.

Враховуючи викладене, а саме те, що позивач на даний час є новим іпотекодержателем та у інший спосіб позбавлений змоги скасувати саме арешти накладені на предмет іпотеки, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції, ухвалення нового про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна квартири № 33, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, будинок 134, яка належить ОСОБА_7, а саме:

- арешт нерухомого майна реєстраційний номер 9853045, зареєстрований 21.05.2010 р. о 15:00:04 за № 9853045, реєстратор: Перша Черкаська державна нотаріальна контора, на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2010 р. по справі № 2-1960/10;

- арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 10612770, зареєстрований 14.12.2010 р. 17:47:00 за № 10612770, реєстратор: Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про арешт майна Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_1 АА№ 724140 від 05 листопада 2010 р.;

- арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 11134158, зареєстрований 04.05.2011 р. 09:46:12 за № 11134158, реєстратор: Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови про арешт майна боржника арешт нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції без номеру від 18 квітня 2011 р.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :