Справа №489/6243/16-ц 13.11.2017 13.11.2017 13.11.2017
Провадження №22-ц/784/2248/17
Справа №489/6243/16-ц
Провадження № 22-ц/784/2248/17 Головуючий у 1-й інстанції Тихонова Н.С.
Категорія 34 Доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.
Рішення

Іменем України

13 листопада 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Крамаренко Т.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

- представника відповідача - Скалова С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КиТ-Т»

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2017 року, ухвалене за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «КиТ-Т», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Плаза», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, стягнення сплаченої передоплати,

встановила:

19 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КиТ-Т» (далі - ТОВ «КиТ-Т»), який обґрунтовував наступним.

16 листопада 2015 року, за кредитні кошти отримані за кредитним договором ПАТ «Кредобанк», на підставі договору купівлі-продажу між ним та ТОВ «КиТ-Т», придбав новий автомобіль «TOYOTA» марки HILUX, номерний знак НОМЕР_1, 2015 року випуску. 23 листопада 2015 року уклав з ПрАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» договір добровільного страхування наземного транспорту № 274/15-Тз/М.

При проходженні технічного обслуговування в актах виконаних робіт від 10 лютого та 08 квітня 2016 року відповідач не зазначив жодних рекомендацій та побажань про знос гальмових дисків та колодок, необхідності регулювання розвалу-сходження коліс передньої підвіски автомобіля, знос внутрішньої сторони гуми передніх коліс.

Не дивлячись на це, на початку липня 2016 року, у процесі експлуатації автомобіля виникли недоліки у вигляді скреготу передніх коліс автомобіля.

04 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з приводу усунення причин вказаних недоліків. Після проведення діагностики позивачу, за оплату, було рекомендовано замінити передні гальмові диски та колодки. Крім того, встановлено зношення внутрішньої поверхні гуми передніх коліс, що вимагала заміни. Автомобіль визнано технічно несправним, а подальша його експлуатація - небезпечна.

Позивач зазначав, що послуги з технічного обслуговування автомобіля були надані відповідачем не компетентно, недобросовісно, неякісно та неналежно, що стало наслідком необхідності ремонту автомобіля, вартість якого складає 18 289 грн.

Посилаючись на те, що такими діями відповідача завдано збитки, позивач просив стягнути на його користь 252 653 грн. 10 коп. у відшкодування матеріальної шкоди.

До суми збитків, окрім вищезазначеної вартості запчастин та робіт по заміні гальмових колодок та дисків, шиномонтажу в сумі 18 289 грн., позивач додав витрати за проведення робіт з діагностики ТОВ «Авто-Плаза» - 510 грн. 30 коп., вартість перевезення автомобіля евакуатором до ТОВ «Авто-Плаза» в м. Херсон - 1 800 грн.

-2-

Через неможливість експлуатації автомобіля до суми збитків позивач також додав 77 560 грн. - щомісячні платежі за кредитом за чотири місяці, 54 493 грн. 80 коп. страхові платежі та 100 000 грн. упущеної вигоди. Крім того, позивач зазначав, що такими діями відповідача, йому завдані моральні та фізичні страждання, оцінені ним у 10 000 грн.

До того ж, позивач вказував, що придбавши автомобіль, в лютому 2016 року він погодився на пропозицію відповідача придбати та встановити додаткові аксесуари для автомобіля, а саме: кришку кузова (жорстку) painted; заглушку кришки вантажного відділення Hilux та декоративну дугу Hilux.

На вимогу керівництва салону ТОВ «КиТ-Т», він вніс передоплату у 20 000 грн. та до 08 липня 2016 року не отримав жодного документу на підтвердження оплати.

02 вересня 2016 року позивач направив товариству лист про повернення сплаченої суми передоплати, однак відповіді ним не отримано, кошти не повернуто.

Посилаючись на те, що пройшов значний проміжок часу, а аксесуари для автомобіля ним не отримані, на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України, позивач просив стягнути сплачену суму передоплати.

Заперечуючи проти позову представник відповідача, посилався на недоведеність спричинення шкоди та відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2017 року позов задоволено частково, з ТОВ «КиТ-Т» на користь ОСОБА_2 стягнуто 20 599 грн. 30 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 20 000 грн. сплачену ним передоплату, 1 102 грн. 40 коп. судового збору та витрати по проведенню експертизи - 712 грн. 80 коп..

В апеляційній скарзі ТОВ «Кит-Т», посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач та його представник, посилаючись на необґрунтованість її доводів, просили відмовити у задоволенні скарги та залишити без змін рішення місцевого суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з доведеності недоліків у виконаній роботі відповідача з технічного обслуговування автомобіля, чим позивачу було спричинено матеріальну шкоду. Виходячи з цього, у відшкодування матеріальної шкоди суд стягнув на користь позивача вартість послуг евакуатора 1 800 грн., вартість проведення діагностування - 510 грн. 30 коп. та вартість ремонту - 18 289 грн. Інші заявлені витрати, суд не вважав матеріальною шкодою, яка спричинена внаслідок дій відповідача.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з їх безпідставності. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення сплаченої суми передоплати, суд, керуючись ст. 1212 ЦК України, вважав, що відповідач безпідставно її утримує та не повертає.

Колегія суддів не з усіма висновками суду погоджується.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року, який є спеціальним Законом, що регулює відносини між споживачем та продавцем (виробником, виконавцем) продукції, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб серед іншого мають право на належну якість продукції і саме продукцію належної якості продавець (виробник, виконавець) згідно з ч.1 ст.6 вказаного Закону, зобов'язаний передати споживачеві.

-3-

Належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем (п.13 ч. 1 ст. 1 Закону).

Права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) передбачені ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, пунктом четвертим частини третьої та частини четвертої вказаної статті передбачено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, у тому числі відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем) (п.15 ч. 1 ст. 1 Закону)

Істотний недолік, як встановлює п. 12 ст.1 цього Закону - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з наведених нижче ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад 14 календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Отже, підставою для задоволення вимоги про відшкодування збитків є доведеність недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) з технічного обслуговування автомобіля.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «КиТ-Т» було укладено договір купівлі-продажу №К 209/15, згідно якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця автомобіль марки HILUX, 2015 року випуску, загальною вартістю 905 260 грн. (а.с. 17-22). Відповідно до п. 5 вказаного договору умови гарантійних зобов'язань виробника наведені у гарантійній сервісній книжці «Сервіс та гарантія», які передаються покупцю одночасно з Товаром становлять невід'ємну частину цього договору. Підпис покупця в Акті приймання - передання товару є належним свідченням того, що покупцю було видано книжку «Сервіс та гарантія», а також всі інші документи та приналежності товару, ознайомлено з умовами гарантійного обслуговування і отримано згоду покупця щодо їх виконання.

Встановлений виробником для даного автомобіля загальний строк гарантійного ремонту становить 3 роки або 100 000 км пробігу, в залежності, що наступить раніше, починаючи з дати продажу першому власнику, яка фіксується в книжці «Сервіс та Гарантія» (далі Сервісна книжка). На деякі деталі, які піддаються природному зношенню, встановлюються обмежена гарантія або гарантія на них не надається. Перелік деталей і гарантійні строки на них зазначені в сервісній книжці на автомобіль. Зокрема, відповідно до п. 5.2 розділу 5 Сервісної книжки гарантія не розповсюджується на випадки заміни обладнання автомобіля, зокрема гальмові диски та колодки, шини.

Вказаний автомобіль позивач придбав за кредитні кошти отримані за кредитним договором з ПАТ «Кредобанк» від 23 листопада 2015 року, за умовами якого отримав кредит у сумі 681 404, 87 грн. під 15.99 % річних на строк до 22 листопада 2019 року. За умовами кредитування сума щомісячних платежів складала 19 390 грн.

Того ж дня, між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 274/15-Тз/М вищезазначеного транспортного засобу. За цим договором за перший рік договору позивачем сплачено 53 862,97 грн. та 630 грн. 83 коп. страхових платежів.

-4-

Придбаний автомобіль отримано позивачем на підставі акту приймання-передачі товару № 195/15 від 24 листопада 2015 року (а.с. 143).

Судом установлено, що ТОВ «КиТ-Т» надає послуги з гарантійного, технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, зокрема автомобіля позивача.

Відповідно до акта виконаних робіт № НФ-0000281 від 10 лютого 2016 року, що підписаний обома сторонами у справі без зауважень, при загальному пробігу автомобіля в 875 км., відповідачем виконані роботи з встановлення додаткового обладнання автомобілю, зокрема монтаж захисту двигуна та КПП (а.с. 50). Жодних інших видів робіт не проведено, позивачем претензій не пред'явлено, відповідачем рекомендацій не надано.

Пунктом 5.3.2 Сервісної книжки в переліку робіт з поточного технічного обслуговування передбачені роботи, зокрема проточування гальмівних дисків, балансування коліс і регулювання кутів розвалу-сходження.

Як встановлено, відповідач здійснював вищезазначені роботи не через технічні несправності автомобіля, не в порядку проходження обов'язкового регламентного обслуговування, та не у зв'язку з гарантійним сервісним обслуговуванням. Тому, на думку колегії суддів, висновок суду про те, що при виконанні вказаних робіт відповідач повинен був виконати усі роботи в обсязі передбаченому п. 5.3.2 Сервісної книжки, є помилковим.

Балансування коліс і регулювання кутів їхнього розвалу - сходження протягом 1 000 км. з дня придбання автомобіля дійсно є гарантійними, але за відсутності необхідності в цьому, оскільки іншого не доведено, не проведення цих робіт, на думку колегії, не можна вважати недоліками у виконаній роботі відповідача.

Відповідно до акту виконаних робіт № НФ-0000787 від 08 квітня 2016 року працівниками відповідача виконані роботи з необхідного технічного обслуговування для ТО-15000 км., згідно підписаного обома сторонами, без зауважень, наряду замовлення з визначенням переліку робіт з обслуговування для ТО- 15 000 км та, за замовленням позивача, додатковою заміною фільтруючих елементів (а.с.52, 59).

Зі змісту цього акту слідує, що надані послуги з технічного обслуговування автомобіля задовольнили позивача за якістю та обсягом, вимог щодо неповного обсягу виконаних робіт останній не пред'являв та погодився з необхідним переліком виконаних робіт ТО 15000/1 рік. Тому, на думку колегії суддів, відсутні підстави вважати, що надані послуги з технічного обслуговування автомобіля були неналежної якості.

Крім того, зі слів представника відповідача слідує, що працівниками дилерського центру не було виявлено зношення гальмових дисків, колодок та гуми передніх коліс автомобіля позивача, тому жодних рекомендацій позивачу не було надано. Сервісну книжку для вчинення запису про проходження ТО позивач не надав.

Між тим, відсутність запису в Сервісній книжці про проходження ТО не свідчить про недоліки у фактично виконаній роботі відповідача.

Судом встановлено, що на початку липня 2016 року, у процесі експлуатації автомобіля позивачем при пробігу 26 464 км., виникли недоліки у вигляді скреготу передніх коліс автомобіля.

04 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з приводу усунення причин вказаних недоліків. Після проведення діагностики йому, за оплату, було рекомендовано замінити передні гальмові диски та колодки. Крім того, встановлено зношення внутрішньої поверхні гуми передніх коліс, що вимагала заміни. Автомобіль визнано технічно несправним, а подальша його експлуатація - небезпечна.

Через такі обставини, що, як на думку позивача, пов'язані із неякісним технічним обслуговуванням автомобіля, 09 липня 2016 року ОСОБА_2, з власної ініціативи, після огляду автомобіля оцінювачем, для проведення повного технічного огляду та діагностики, сплатив 1 800 грн. за послуги евакуатора, перевіз автомобіль до «ТойотаЦентрХерсон» ТОВ «Авто-Плаза» в м. Херсон (а.с.81-83).

-5-

Вартість робіт з діагностування ТОВ «Авто-Плаза» склала - 510 грн. 30 коп., вартість запчастин і ремонтних робіт автомобіля (авто шин, гальмових колодок та дисків, їх заміна та шиномонтаж) визначені в сумі 18 289 грн.

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи транспортного засобу № 17-191 від 29 березня 2017 року Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, на момент огляду передні гальмівні колодки автомобіля Toyota Hі Lux, 2015 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 мали повний знос фрикційного шару накладок внутрішніх колодок, та руйнівний знос фрикційного шару зовнішніх. Знос гальмових колодок залежить від умов експлуатації. Надати відповідь (у т.ч. про причини зносу), при відсутності можливості отримання необхідної інформації, про умови експлуатації, неможливо.

Передні гальмові диски мали пошкодження у вигляді нехарактерного, поперечного хвильового аварійного зносу, глибоких подряпин робочої поверхні. Виходячи зі стану гальмових колодок дане пошкодження виникло внаслідок експлуатації при повному зносі фрикційних елементів передніх гальмових колодок.

Передні шини мають нерівномірний знос виражений в повному зносі внутрішньої частини бігової доріжки протектору, місцями аж до корду. Даний знос характерний для експлуатації з порушенням регулюємих параметрів підвіски, а саме розвалу-сходження.

Виходячи зі стану та характеру зносу передніх шин передня підвіска автомобіля потребує регулювання розвалу та сходження коліс. Причинами внаслідок яких могло бути порушено розвал та сходження, являються умови експлуатації.

Аналізуючи вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять достатніх, допустимих та належних доказів, які б підтверджували недоліки у виконаній роботі (наданій послузі) відповідача з технічного обслуговування автомобіля та заподіяння позивачу матеріальної шкоди у вигляді вищезазначених пошкоджень транспортного засобу.

За приписами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, з урахуванням наданих позивачем доказів та відповідно до вимог статті 60 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність порушення відповідачем ч.ч.1,2 ст. 6, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», умов договору про виконання робіт та наявність підстав для відшкодування збитків у вигляді вартості послуг евакуатора, проведеного діагностування та ремонту. У зв'язку з тим, слід відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині.

Оскільки суд першої інстанції був іншої думки та стягнув на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 20 599 грн. 30 коп., то на підставі п. п.2, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині відшкодування такої шкоди підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог в частині стягнення витрат у сумі 232 053 грн. 80 коп., оскільки зазначені позивачем їх складові не є матеріальною шкодою, яка заподіяна внаслідок дій відповідача та в частині відшкодування моральної шкоди за їх безпідставністю. З цим висновком суду погодився, як позивач, так і відповідач, відповідно до доводів апеляційної скарги. За такого, рішення суду в зазначеній частині, на підставі ст. 308 ЦПК України, підлягає залишенню без змін.

Як зазначалось вище, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення сплаченої передоплати у сумі 20 000 грн., суд першої інстанції, керуючись ст. 1212 ЦК України, виходив з того, що відповідач безпідставно її утримує та не повертає.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо правових підстав вирішення спору.

-6-

Так, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір про надання послуг із купівлі та монтажу аксесуарів до придбаного позивачем автомобіля, вартістю 62 526 грн., про що позивачу видано рахунок №НФ-0000657 від 05 квітня 2017 року, згідно з яким відповідач отримав передоплату у розмірі 20 000 грн. (а.с.51).

ТОВ «КиТ-Т» умови укладеного сторонами договору не виконало.

Зі змісту довідки про проведення перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів від 06 вересня 2016 року складеної Головним управлінням держпродспоживслужби в Миколаївській області вбачається, що при перевірці за зверненням ОСОБА_2 встановлено, що відповідачем не було направлене письмове повідомлення позивачу про поставку аксесуарів, які були ним замовлені 05 квітня 2016 року та профінансовані в сумі 20 000 грн. (а.с.111-112).

За такого, на думку колегії суддів, договірний характер правовідносин сторін виключав можливість застосування судом положень ст. 1212 ЦК України.

02 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, посилаючись, окрім іншого, на те, що пройшов значний проміжок часу, а аксесуарів ним не отримано. На це звернення, 07 жовтня 2016 року відповідачем направлено письмове повідомлення про придбання замовленого додаткового обладнання та готовність товариства виконати договірні зобов'язання (а.с.116, 145).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визнаний вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінює або розривається, якщо інше не встановленого договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України).

Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим (ч.1ст.10 Закону України «Поро захист прав споживачів»).

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 зазначав, що у лютому 2016 року між ним і відповідачем укладено договір про надання послуг, умови якого відповідач не виконав та не повернув отримані грошові кошти, у зв'язку з чим він має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків.

Зі слів представника відповідача в суді апеляційної інстанції слідує, що строк виконання договору був встановлений приблизно у тиждень.

Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для повернення позивачу суми сплаченої попередньої оплати, оскільки отримавши суму передоплати за договором про надання послуг, відповідач умови договору не виконав.

-7-

При цьому, надані суду апеляційної інстанції видаткові накладні від 20, 24 лютого та 25 березня 2016 року про придбання аксесуарів, висновку суду не спростовують.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції допустив помилку в застосуванні норм матеріального права, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, оскаржуване рішення необхідно змінити в частині позовних вимог про стягнення передоплати, зазначивши правовою підставою вирішення спору ст. ст. 526, 629, 654, 901, 907 ЦК України, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі викладеного, згідно ст. 88 ЦПК України, рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні. Позивачу відмовлено у задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди, тому на його користь не підлягають стягненню витрати пов'язані з проведенням судової автотоварознавчої експертизи.

Позивач в суд першої інстанції мав сплатити 3 277 грн. 73 коп. виходячи з його вимог майнового та немайнового характеру (2 726 грн. 53 коп. + 551 грн. 20 коп.).

Вимоги позивача майнового характеру задоволенні частково, у задоволенні інших вимог відмовлено. Отже, з відповідача на користь позивача підлягали стягненню 200 грн., що відповідає 7,3 % задоволених вимог майнового характеру. За подачу апеляційної скарги відповідач повинен сплатити 3 605 грн. 50 коп. (2 999 грн. 18 коп. + 606 грн. 32 коп.) Апеляційну скаргу задоволено частково, тому з позивача на його користь підлягають стягненню 1 521 грн. 78 коп., що пропорційно 50,74 % задоволених вимог майнового характеру.

Шляхом взаєморозрахунку з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1 321 грн. 78 коп. (1521 грн. 78 коп. - 200 грн.) судового збору в обох судових інстанціях.

Керуючись ст.ст. 303, 308,309, 316 ЦПК України колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КиТ-Т» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2017 року скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КиТ-Т» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 20 599 грн. 30 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог.

Рішення цього ж суду в частині стягнення сплаченої передоплати змінити в частині правової підстави задоволення цих вимог.

Рішення в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КиТ-Т» 1 321 грн. 78 коп. судового збору в обох судових інстанціях.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: Т.В. Крамаренко

Т.В. Серебрякова