Справа № 159/2896/17
Провадження № 2/159/990/17
03 жовтня 2017 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді Бойчука П.Ю.,
з участю секретаря Гусар Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2002 року. Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Крім цього позивач вказує на відсутність спільних інтересів та напруженість відносин між сторонами. Неодноразові спроби примирення та налагодження сімейних стосунків ніяких результатів не дали, що і призвело до фактичного розпаду сімї та припинення шлюбних відносин, у звязку з чим сторони більше двох років проживають окремо. Позивач вважає подальше збереження шлюбу недоцільним, як і надання строку для примирення.
Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції, актовий запис № 336.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує повністю, не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зважаючи на дані обставини, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з свідоцтва про одруження, виданого 01.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 01.09.2002 року, про що складено відповідний актовий запис за № 336.
Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.
Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин.
Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведеться, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім'ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей.
Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 01.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції, актовий запис за № 336.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 212, 213, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції, актовий запис № 336.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні при його оголошенні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: П.Ю. Бойчук