Справа №: 343/1748/17
Провадження №: 2/0343/724/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 листопада 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря Шикор Г. В.,

адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловою квартирою за адресою: м. Долина, вул. Молодіжна, 4/63 Івано-Франківської області. Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі рішення виконавчого комітету Долинської міської ради № 54 від 08.04.1993 р. було видано ордер № 214 серії МР від 05.05.1993 р. на жиле приміщення, а саме: квартиру № 63 по вул. Молодіжна в будинку № 4 в м. Долина Івано-Франківської області. Реєстрація права власності на дану квартиру не проводилася. Разом з нею у вказаній квартирі проживають її чоловік ОСОБА_4, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Однак останній вже близько 10 років у квартирі не проживає, хоча продовжує бути зареєстрованим за вказаною адресою. Його реєстрація створює для неї додаткові витрати при оплаті комунальних послуг. Син не заперечує проти зняття його з реєстрації, однак відповідна заява ним не подана в реєстраційну службу. В органі реєстрації місця проживання її повідомили, що без заяви особи, яка прописана у квартирі, вони самостійно не можуть зняти її з реєстрації. Враховуючи те, що в позасудовому порядку вона не має можливості здійснити зняття з реєстрації сина, тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали, зіславшись на вищевикладене, просили їх задовольнити. Зазначили, що з моменту одруження, а саме з 2007 року ОСОБА_3 не проживає у квартирі матері. Спочатку він жив з сім'єю у батьків дружини, а згодом вони виїхали за межі України на постійне місце проживання. ОСОБА_6 спілкуються з сином, у них хороші стосунки, однак приїхати, щоб знятися з реєстрації він не може, хоча жодних заперечень з цього приводу у нього немає. Не заперечили проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надсилання рекомендованих поштових повідомлень про розгляд справи за зареєстрованим та останнім відомим його місцем проживання (а.с. 17-18, 25-26, 29-30). Заяви від відповідача на адресу суду не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення сторони позивачки, свідків, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з підстав передбачених ст. 71, 72 ЖК України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Зі змісту п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 року вбачається, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Суд встановив, що на підставі рішення міськвиконкому № 54 від 08.04.1993 р., ОСОБА_2 видано ордер на жиле приміщення № 214 серії МР на право зайняття житлового приміщення, житловою площею 29,8 кв.м, яке складається з двохкімнатної квартири в АДРЕСА_1 у складі трьох осіб: ОСОБА_2 (власник), ОСОБА_4 (чоловік), ОСОБА_3 (син) (а.с. 7).

Згідно довідки № 10320 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Долинською міською радою 21 вересня 2017 року, до складу сім'ї (зареєстрованих) за адресою: вул. Молодіжна, 4/63 в м. Долина, входять: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 (а.с. 8).

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 29 вересня 2017 року, складеного помічником депутата Долинської міської ради ОСОБА_7 за участю сусідів, зі слів ОСОБА_2 стало відомо, що син ОСОБА_3 за вищевказаною адресою не проживає, оскільки останні три роки перебуває в США (а.с. 9).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_4 вказали, що після одруження ОСОБА_3 переїхав проживати до батьків дружини, після чого виїхав на постійне місце проживання у США. Він вже більше 10 років не проживає у квартирі своїх батьків. Доки відповідач проживав на Україні, йому не чинилося перешкод у користуванні квартирою. Він не заперечує проти того, щоб його виписали з помешкання, однак відповідну заяву не може подати, оскільки проживає за кордоном.

Таким чином, відповідач, як член сім'ї наймача, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, без поважних причин не проживає в ній понад встановлений законодавством строк, протягом якого могло зберігатись право на користування житловим приміщенням, а тому суд приходить до висновку про доведеність обставин, за наявності яких чинне житлове законодавство України дає підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користуватись згаданою вище квартирою. У зв'язку з наведеним позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218, 226, 228 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловою квартирою № 63 по вул. Молодіжна, 4 в м. Долина Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлено: 17 листопада 2017 року.