Справа № 171/1625/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2017 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря - Десятникової І.І.,

- позивача ОСОБА_1,

- представника позивача ОСОБА_2,

- представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Апостолове справу за позовом ОСОБА_1 до Приватної виробничої фірми «Агроцентр» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2017 року позивач звернулася з даним позовом, посилаючись на те, що він на підставі державного акту від 12 серпня 2002 року про право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки, площею 6.220 га за кадастровим номером -04-014-0091, на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району. 10 серпня 2010 року позивач передав відповідачу ПВФ «Агроцентр» в особі відокремленого підрозділу на території в оренду належну мені земельну ділянку, після чого було укладено договір оренди землі без номера строком на 10 років, який 10.08.2010 року зареєстровано у Апостолівському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 26. Після вивчення договорів позивач встановив, що договори не містять таких істотних умов як умови збереження стану обєкту оренди та умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, які передбачені ст.15 ЗУ «Про оренду землі», що є підставою для визнання договору недійсним. Вказаний договір оренди не містить істотних умов, визначених законом, а саме відсутні умови збереження стану обєкта оренди та умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що згідно ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" є підставою недійсності правочину. Просив визнати вищевказаний договір оренди недійсним, скасувати його державну реєстрацію та зобовязати відповідача повернути належну земельну ділянку.

Відповідачем надано заперечення на позов у якому просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, у звязку з тим, що 01 червня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради, площею 6,220 га, кадастровий номер -04-014-0091 та належить позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I- ДП- № 123400. Даний договір був складений у повній відповідності до Типової форми договору оренди землі, яка затверджена Постановою Кабінету Міністру України від 3 березня 2004 р. N 220 і містить істотні умови договору, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Сторони передбачили у договорі оренди наступні істотні умови: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження стану об'єкта оренди, умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, умови повернення земельної ділянки орендодавцю, існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкту оренди чи його частини, відповідальність сторін. Договір оренди землі від 01 червня 2009 року був зареєстрований в Апостолівському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 10 серпня 2010 року за № 26. Щодо посилання позивача на невідповідність договору оренди землі вимогам ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а саме: відсутності умов індексації орендної плати, відсутності умов передачі у заставу, внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, та умов збереження стану обєкту оренди пояснюють наступне: згідно п. 9 договору від 01.06.2009 р. визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексів інфляції. Викладене свідчить, що між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди, щодо обчислення розміру орендної плати без урахування індексу інфляції і що позивач погодився із зазначеною умовою, підписавши договір. Згідно п.20 договору від 01.06.2009 р. визначено, що умовою збереження стану обєкту оренди є використання земельної ділянки виключно за її цільовим призначенням. Викладене свідчить, що між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди, щодо умов збереження стану обєкту оренди і що позивач погодився із зазначеною умовою, підписавши договір. Відсутність текстуального відображення у договорі оренди землі умов передачі у заставу, внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, і так визначеної законодавчо, означає лише те, що сторони погодилися з положенням закону.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що відповідач не сплатив йому орендну плату за 2012 рік, у цьому році почались роботи щодо внесення змін до договору оренди землі, які з першого погляду ніби покращують становище орендодавця, однак насправді тягнуть зміну договору в бік погіршення, від підпису цих додаткових угод він відмовився, позов про розірвання договору він не предявляв, наполягає на задоволенні його позову про визнання договору недійсним.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Вважає, що відсутність істотних умов в оспорюваному договорі оренди землі є порушенням прав позивача, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Наявний у позивача примірник договору не містить дати його укладення, копію договору позивач отримав нещодавно, тому строк позовної давності не пропустив. Тому просив позов задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_3, та ОСОБА_4 заперечували проти позову, посилаючись на те, що між відповідачем та позивачем дійсно був укладений договір оренди. У договорі оренди вказані всі істотні умови, передбачені ЗУ «Про оренду землі», тому підстав для визнання договору недійсним не має. Претензій щодо неотримання орендної плати позивач не висловлював, але за зверненням позивача вони будуть розглянуті. Тому просили в позові відмовити, заперечення проти позову підтримали.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини.

Позивачу на праві власності належить земельна ділянка, площею 6,220 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 123400, виданим Апостолівською РДА радою народних депутатів12.08.2002 року (а.с. 33).

Між позивачем та відповідачем 01 червня 2009 року укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач передав орендарю належну йому земельну ділянку, площею 6,220 га. Вказаний договір оренди містить умови щодо обєкту оренди, строку дії договору, орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату, умов використання та цільового призначення земельної ділянки, умов і строку передачі земельної ділянки в оренду, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини, інші права та обовязки сторін. 10.08.2010 року даний договір зареєстровано у Апостолівському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 26.

Як у примірнику договору оренди землі, наданому позивачем, так і в примірнику договору оренди, наданому представником відповідача, міститься п.20, яким визначено, що умовою збереження стану обєкту оренди є використання земельної ділянки виключно за її цільовим призначенням.

Крім того, згідно положень додаткової угоди № 1від 01.01.2013 року "Про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 01.06.2009 року" , яка є невідємною частиною вищезгаданго договору оренди, сторони внесли зміни до раніш укладеного договору оренди землі та виклали п. 6 розділу "Обєкт оренди" в новій редакції: "Право на оренду земельної ділянки не може бути відчужено її орендарем іншим особам, не може бути внесено до статутного фонду та передано під заставу". Пункт 20 виклали в наступній редакції:"умови збереження стану обєкта оренди є дотримання вимог протиерозійних організацій територій та науково- обґрунтованих сівозмін, використання земельної ділянки виключно за її цільовим призначенням.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» (зі змінами) в редакції, чинній на час укладення угоди, істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України.

У ч.1 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що оспорюваний договір оренди землі містить як умови збереження стану обєкта оренди так і умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, суд приходить до висновку, що сторони досягли згоди щодо цих істотних умов, а тому відсутні підстави визнавати договір недійсним.

Оскільки підстав для визнання недійсними договору оренди земельної ділянки із зазначених вище підстав судом не встановлено, тому підстав для скасування оспорюваного договору оренди землі та для зобовязання відповідача повернути земельну ділянку не має.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Твердження позивача про порушення його прав несплатою орендної плати, сплатою орендної плати у меншому розмірі, спонукання до зміни умов договору можуть бути підставою для звернення позивача до суду з позовом про розірвання договору.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення скласти протягом 5 діб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_5