АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Музичко С.Г.

при секретарі Горак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 2 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Аркада», Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про виконання зобов'язань за договором та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» до ОСОБА_1, третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Аркада» про стягнення вартості частки об'єкта інвестування,

Справа №753/21954/16-ц
Апеляційне провадження: №22-ц/796/11517/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
встановила:

у листопаді 2016р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним припинення функціонування Фонду фінансування будівництва за програмою АТ ХК «Київміськбуд», оскільки не досягнута його мета; зобов'язати забудовника АТ ХК «Київміськбуд» видати правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1, свідоцтво про право власності та технічний паспорт на дану квартиру; визнати незаконними вимоги забудовника щодо виконання зобов'язань за договором №60042 п. 9.5.1 шляхом сплати грошових коштів на власний або інший рахунок, минаючи рахунок Фонду фінансування будівництва та управителя.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 25 липня 2009 року між ним та ПАТ АКБ «Аркада» був укладений договір № 60042 про участь у Фонді фінансування будівництва, за умовами якого він передав кошти в управління ПАТ АКБ «Аркада» з метою отримання у власність об'єкта інвестування, забудовником якого є АТ ХК «Київміськбуд», та договір № 60042 про уступку майнових прав, згідно пункту З якого об'єктом інвестування є квартира АДРЕСА_1, вартістю 813 759грн. 50коп. та загальною площею за проектом 101,5 м2.

Позивач посилався на те, що 13 жовтня 2010 року отримав довідку про право на набуття у власність об'єкта інвестування, яка згідно ст. 19 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» надається забудовнику для подальшої державної реєстрації за довірителем права власності на закріплений за ним об'єкт інвестування, та отримав від забудовника оглядовий ордер № 148, а 27 листопада 2010 року між ним та АТ ХК «Київміськбуд» складено акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 загальною проектною площею 101,5 м2 та загальною дійсною вартістю 813 759грн. 50коп.

- 2 -

Позивач стверджував, що у грудні 2010 року звернувся до АТ ХК «Київміськбуд» щодо отримання правовстановлюючих документів на квартиру, однак отримав відмову з посиланням на необхідність виконання умов п. 9.5.1 договору № 60042 про участь у Фонді фінансування будівництва та необхідність доплати 18 439грн. 86коп., так як відповідно до результатів технічної інвентаризації житлового будинку, загальна дійсна площа квартири становить 103,8 м2.

Позивач вважає, що відмова ПАТ ХК «Київміськбуд» є незаконною, оскільки умови договору № 60042 він виконав, а ПАТ ХК «Київміськбуд» не є стороною даного договору та не має права вимагати виконання його умов.

У травні 2017 року ПАТ «ХК «Київміськбуд» звернулося до суду із зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_1 18 439грн. 86коп. вартості об'єкта інвестування, на яку збільшилась загальна площа об'єкта інвестування, мотивуючи своївимоги тим, що відповідно до підпункту 5 пункту 9.5 договору про участь у Фонді фінансування будівництва у разі, якщо забудовник не надав банку дані БТІ щодо фактичної загальної площі об'єктів інвестування, довіритель здійснює остаточні розрахунки за даними БТІ із забудовником. Згідно технічного паспорту від 20 травня 2010 року загальна площа квартири відповідача становить 103,8 м2, тому останньому необхідно доплатити вартість 2,3 м2.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 2 жовтня 2017 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Позивач посилається на порушення судом норм матеріального права, неналежну оцінку наданих суду доказів, неповне з'ясування всіх фактичних обставин справи, оскільки вважає, що в рішенні суду відсутній висновок по суті позовної вимоги стосовно визнання недійсним припинення функціонування Фонду фінансування будівництва за програмою АТ ХК «Київміськбуд».

Крім того, позивач не погоджується із застосуванням позовної давності до вимоги про зобов'язання видати правовстановлюючі документи на спірну квартиру, оскільки вважає, що строк позовної давності переривався і застосуванню підлягає ст. 264 ЦК України.

Також позивач зазначає, що судом безпідставно змінено зміст третьої позовної вимоги, так як він не заперечує проти проведення остаточних розрахунків, але не із забудовником АТ ХК «Київміськбуд», а з управителем Фонду фінансування будівництва.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представників відповідачів, які просили залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 26 червня 2007р. між Акціонерним комерційним банком «Аркада» та Акціонерним товариством Холдингова компанія «Київміськбуд» відповідно до Генерального договору від 10 червня 2002р. укладена угода № 295-Ф на об'єкт будівництва, за умовами якого банк замовив забудовнику організувати спорудження об'єкта будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язався фінансувати спорудження об'єкта будівництва на умовах Генерального договору за рахунок ФФБ. При укладенні цієї угоди забудовник передав банку майнові права на об'єкти інвестування для подальшої передачі довірителям, за якими закріплені 100% вимірних одиниць об'єкта інвестування.

25 липня 2009р. між ОСОБА_1, як довірителем, та АКБ «Аркада» укладений

- 3 -

договір № 60042 про участь у Фонді фінансування будівництва, за умовами якого довіритель на підставі повного визнання Правил Фонду фінансування будівництва за програмою АТХК «Київміськбуд» дав згоду на участь у ФФБ та передає кошти банку в управління з метою отримання у власність об'єкта інвестування, а банк зараховує кошти на рахунок ФФБ з подальшим використанням коштів ФФБ у порядку, визначеному правилами ФФБ та цим договором. Сторони погодили, що об'єктом інвестування в об'єкті будівництва є квартира у житловому будинку, що споруджується АТХК «Київміськбуд» за адресою АДРЕСА_1.

25 липня 2009р. ОСОБА_1 відповідно до умов договору про участь у ФФБ вніс грошові кошти у сумі 829 520,39грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 5, та уклав з АКБ «Аркада» договір № 60042 про уступку майнових прав, за умовами якого банк уступив довірителю майнові права на об'єкт інвестування - квартиру 148, проектною площею 101,50кв.м. за будівельною адресою АДРЕСА_1.

31 серпня 2010р. АКБ «Аркада» повідомив позивача про отримання від забудовника повідомлення щодо введення об'єкта будівництва АДРЕСА_1 в експлуатацію та про право отримати довідку про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування в обмін на Свідоцтво про участь у ФФБ.

13 жовтня 2010р. ОСОБА_1 отримав оглядовий ордер № 148, а 27 листопада 2010р. підписав з АТХК «Київміськбуд» акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_1, проектною площею 101,50кв.м.

20 травня 2010р. Київським МБТІ був виготовлений технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, згідно якого загальна площа квартири становить 103,8кв.м.

Пунктом 9.5.1. договору про участь у ФФБ від 25 липня 2009р. сторони визначили обов'язок довірителя після введення об'єкта будівництва в експлуатацію та отримання банком від забудовника даних БТІ, здійснити остаточні розрахунки з банком за наданими забудовником даними БТІ.

У підпункті пункту 9.5.1. договору визначено, що у разі, якщо забудовник не надав банку дані БТІ щодо фактичної загальної площі об'єктів інвестування, довіритель остаточні розрахунки за даними БТІ здійснює із забудовником.

Під час судового розгляду відповідачі визнали, що забудовник не передав банку дані БТІ щодо фактичної загальної площі об'єктів інвестування, а позивач визнав, що не здійснив ні на рахунок банку, ні на рахунок забудовника оплату за 2,3 кв.м., на які збільшилася площа квартири у результаті будівництва, у сумі 18 439,86грн.

Відмовляючи у задоволенні, як первісного, так і зустрічного позовів, суд першої інстанції виходив із пропуску позивачами строку позовної давності.

Рішення суду в частині вирішення зустрічної позовної заяви не оскаржується, тому відповідно до ст. 303 ЦПК України не є предметом апеляційного розгляду.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції стосовно вирішення первісного позову відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов'язки особа здійснює у межах,

- 4 -

встановлених договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання тільки у випадках, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Отже, на підставі договору виникають права та обов'язки, які в частині зобов'язань мають бути виконані сторонами цього договору, якщо інше не встановлено самим договором або актами цивільного законодавства.

Разом з тим законодавство передбачає також випадки коли зобов'язання або права в договорі можуть бути передані (відступлення права вимоги, відступлення боргу) іншій особі або виконані від імені сторони договору іншою особою (представництво тощо).

Відтак, з'ясовуючи зміст правовідносин сторін договору, суди мають виходити з умов договору, його буквального та логічного змісту, з намірів сторін саме того договору, з приводу якого виник спір, а також із того, що сторони правовідносин мають діяти добросовісно.

З договору № 60042 про уступку майнових прав від 25 липня 2009р. вбачається, що ОСОБА_1 погодився з тим, що відповідно до законодавства України та умов генерального договору після введення об'єкта будівництва в експлуатацію, за умови 100% інвестування об'єкта інвестування, забудовник передає об'єкт інвестування довірителю у власність на умовах договору про участь у ФФБ.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідно до умов договору про участь у ФФБ та договору про уступку майнових прав позивач був обізнаний про свій обов'язок провести остаточний розрахунок за об'єкт інвестування за даними БТІ з банком, а у разі ненадання забудовником даних БТІ банку, провести такий розрахунок із забудовником.

У справі 6-88цс15 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що з огляду на зміст позовних вимог, обов'язковість умов договору для виконання, балансу інтересів обох сторін договору слід дійти висновку, що збільшення без згоди інвестора житлової площі квартири, яка має бути передана інвестору за умовами договору інвестицій, не позбавляє права зобов'язану сторону договору передати зазначену квартиру інвестору, а інвестора - оплатити збільшену площу на умовах договору, якщо він прийняв виконання договору або вимагає його виконання в судовому порядку.

Таким чином, невиконання позивачем свого обов'язку про доплату за 2,3кв.м. площі квартири не позбавляє його права вимагати надання йому правовстановлюючих документів на проінвестовану квартиру, а забудовник мав можливість захистити своє порушене право шляхом пред'явлення відповідного позову до інвестора.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не мав договірних стосунків із забудовником, а тому не зобов'язаний сплачувати грошові кошти забудовнику, суперечать умовам договору про участь у ФФБ, які підписав ОСОБА_1, та вищевикладеним нормам матеріального права.

Безпідставними вважає колегія судів і позовні вимоги про визнання вимог забудовника щодо виконання зобов'язань за договором шляхом сплати грошових коштів на власний рахунок або інший рахунок, минаючи рахунок ФФБ та управителя, оскільки такі вимоги АТХК «Київміськбуд» ґрунтуються на умовах договору про участь ФФБ, договору про уступку майнових прав та генеральному договору, укладеному 10 червня 2002р. між АКБ «Аркада» та АТХК «Київміськбуд», і не суперечать нормам матеріального права.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою

- 5 -

для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

З журналу судового засідання від 2 жовтня 2017р. вбачається, що представником відповідача усно заявлено про застосування позовної давності до всіх позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З тексту позовної заяви вбачається, що у грудні 2010р. позивач звернувся до забудовника за отриманням правовстановлюючих документів на квартиру, однак отримав відмову з посиланням на необхідність доплати 18 439,86грн. у зв'язку із збільшенням площі квартири відповідно до обмірів БТІ.

Отже, про своє порушене право позивач дізнався у грудні 2010р.

Відповідно до розділу 7 Правил Фонду фінансування будівництва виду А за програмою АТ ХК «Київміськбуд», які затверджені рішенням правління АКБ «Аркада» 31 січня 2007р., забудовник передає правовстановлюючі документи довірителям після їх отримання від служб міста.

Згідно пункту 3.10. Генерального договору від 10 червня 2002р. оформлення права власності на житло здійснюється АК ХК «Київміськбуд» у двомісячний строк після отримання від інвесторів довідки.

Під час апеляційного розгляду представником АТХК «Київміськбуд» була надана копія свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, яке оформлене на ім'я ОСОБА_1 9 лютого 2011р.

Отже, обов'язок АТХК «Київміськбуд» передати ОСОБА_1 правовстановлюючі документи на квартиру виник після 9 лютого 2011р.

З матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2012р. АТ ХК «Київміськбуд» направив ОСОБА_1 офіційного листа про необхідність доплати 18 429грн. 86коп., а листом від 26 квітня 2012р. повідомив позивача про те, що свідоцтво про право власності на квартиру виготовлене і для його отримання необхідно провести доплату різниці між вартістю квадратних метрів об'єкта інвестування за його проектною загальною площею та вартістю фактичної загальної площі квартири за даними БТІ.

Таким чином, отримавши листа від 26 квітня 2012р. та не погодившись із вимогою АТ ХК «Київміськбуд», позивач мав право звернутися за захистом свого права до суду протягом трьох років, тобто до 26 квітня 2015р., однак звернувся до суду з даним позовом 28 листопада 2016, тобто з пропуском трьохрічного строку.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв'язку із пропуском ним позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем під час

- 6 -

судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування ст. 264 ЦК України, так як АТХК «Київміськбуд» визнав його право на отримання правовстановлюючих документів на квартиру, а тому строк позовної давності переривався, колегія суддів вважає безпідставними, так як відповідачем не заперечувався його обов'язок видати правовстановлюючі документи на квартиру, але тільки за умови проведення позивачем доплати у розмірі 18 429грн. 86коп., що не свідчить про переривання позовної давності.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що в рішенні суду відсутній висновок по суті позовної вимоги стосовно визнання недійсним припинення функціонування Фонду фінансування будівництва за програмою АТ ХК «Київміськбуд», колегія суддів вважає безпідставним, так як суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Разом з цим, у рішенні суду не наведено обґрунтування та мотивів, з яких суд відмовив у задоволенні зазначених позовних вимог.

Згідно ст. 22 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" ФФБ припиняє своє функціонування за рішенням управителя ФФБ у разі досягнення мети, з якою був створений фонд. Після виконання управителем ФФБ зобов'язань перед усіма довірителями ФФБ вважається таким, що припинив своє функціонування.

Відповідно до пункту 7 договору про участь у ФФБ управління майном за цим договором припиняється у разі повного виконання банком зобов'язань перед довірителем.

Під час судового розгляду було встановлено, що АКБ «Аркада» у повному обсязі виконав перед ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором про участь у ФФБ.

Рішенням правління ПАТ АКБ «Аркада» від 24 грудня 2015р. припинено функціонування ФФБ виду А за програмою АТ ХК «Київміськбуд» у зв'язку з тим, що мета створення ФФБ досягнута, зобов'язання перед усіма довірителями ФФБ виконані.

З наданих суду першої інстанції документів вбачається, що об'єкт інвестування був переданий позивачу за актом приймання-передачі, свідоцтво про право власності забудовником виготовлено, а тому управитель АКБ «Аркада» прийняв правомірне рішення про припинення ФФБ за програмою АТ ХК «Київміськбуд» і правових підстав для визнання такого припинення недійсним судом не встановлено.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність зазначених позовних вимог.

Та обставина, що АТ ХК «Київміськбуд» позивачу не передані правовстановлюючі документи на об'єкт інвестування не може бути підставою для визнання недійсним припинення функціонування ФФБ, так як це не передбачено нормами діючого законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України у порядку захисту цивільних прав та інтересів визнати недійсним можна правочин, а Фонд фінансування будівництва не є правочином, а тому визнати припинення Фонду недійсним неможливо.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Колегія суддів вважає, що позивач не позбавлений можливості отримати правовстановлюючі документи про проінвестовану ним квартиру у разі виконання ним обов'язку про оплату 2,3кв.м. квартири забудовнику.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, допущені судом порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення спору, тому підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не має.

- 7 -

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 2 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом

двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: