АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/1852//17 Доповідач Кутурланова О.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

ОСОБА_1,

секретар Цвєткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської областівід 16 листопада 2017 року у справі за поданням Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Херсонській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року головний державний виконавець Чаплинського РВДВС ГТУЮ у Херсонській області Кузнєцова Л.А. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, зазначивши, що на виконанні Чаплинського районного ВДВС Головного ТУЮ Херсонської області перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого 27 квітня 2016 року Чаплинським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" боргу в сумі 11593,64 грн.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від сплати заборгованості за виконавчим документом, державний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання нею своїх зобов'язань.

Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 16 листопада 2016 року подання Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Херсонській області задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до моменту виконання зобов'язань перед ПАТ КБ « ПриватБанк» без вилучення паспорту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з наявності виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та передбачених чинним законодавством підстав для тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п.18 ч.2 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час звернення з поданням) державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням

тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або

керівника боржника - юридичної особи за межі України - до

виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено зокрема у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа №665/761/15-ц, виданого 27 квітня 2016 року Чаплинським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк» боргу в сумі 11593,64 грн. (а.с.7).

Постановою державного виконавця Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 10 червня 2016 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом (а.с. 3).

18.10.2016 року старший державний виконавець Чаплинського РВДВС ГТУЮ у Херсонській області Кузнєцова Л.А. звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, зазначивши, що боржник навмисне ухиляється від виконання зобов'язань за судовим рішенням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З аналізу норм права, що регулюють вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вбачається, що під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (хвороба, відсутність заробітку та інших доходів, тощо).

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи відомостей про отримання заявником копії постанови державного виконавця від 10 червня 2016 року про відкриття виконавчого провадження, як і належних доказів відправки такої постанови (реєстру відправлень, тощо), приймаючи до уваги той факт, що судовий розгляд з вирішення спору щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором кредиту відбувався в заочному порядку (а.с.33,34), враховуючи, що у матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду, при тому, що сам по собі факт відкриття виконавчого провадження та невиконання рішення у строк зазначений у постанові для добровільного виконання не є таким доказом, з огляду на те, що відсутність майна або коштів, на які може бути звернуто стягнення, на які посилається заявник в обґрунтування необхідності у обмеженні боржника у праві виїзду за межі України, не свідчать про умисне ухилення від виконання зобовязань, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про обґрунтованість подання.

За викладених обставин, а також враховуючи виконання ОСОБА_2 зобовязань перед банком, про що свідчать довідка видана ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 28.09.2017 рік (а.с.42), колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 16 листопада 2016 року скасувати та постановити нову.

У задоволенні подання Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Херсонській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

ОСОБА_1