Справа № 188/1134/17
Провадження № 2/188/538/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Брагін А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася позивачка з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

На обґрунтування свого позову вона вказала, що 04 березня уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис № 5 виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровській області .

У 2015 році в їх відносинах почались негаразди , що в подальшому перетворились на конфлікти та сварки, які негативно впливали на сімейні відносини. В результаті чого на початку літа 2016 року вони розірвали свої відносини і саме з того часу разом не проживають та не підтримують жодних відносин, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Дітей від шлюбу не мають. Майнового спору немає.

Вважає , що подальше формальне збереження шлюбу може зашкодити їх особистим інтересам , тому і звернулася з позовом до суду.

Просить :

- розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований виконкомом Миколаїської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 5.

Сторони в судове засідання не з"явилися .

Позивач в своїй заяві просить суд справу розглянути без її участі. Позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач позов визнає .

Суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказах .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони дійсно уклали шлюб , тобто перебувають у шлюбних відносинах ( свідоцтво про шлюб І-КИ № 188183 ). Від шлюбу спільних дітей не мають.

З матеріалів справи вбачається , що подальше спільне життя між сторонами неможливе, між ними постійно виникали непорозуміння , конфлікти , що привело до розриву шлюбно-сімейних відносин .

На думку суду така ситуація є неможливою для подальшого спільного життя та збереження шлюбу , а примирення між сторонами неможливе .

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 112 передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи всі вищезазначені обставини, ситуацію, яка склалась, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя .

З урахуванням викладеного, суд враховує ту обставину , що позивач після подання позову до суду про розірвання шлюбу та на день судового розгляду справи по суті не відмовилася від своїх вимог та не відкликала свою заяву про розірвання шлюбу.

З матеріалів справи вбачається , що сторони спільно не проживають , фактично сімейно-шлюбні взаємовідносини припинили .

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Питання про зміну прізвища позивач у позові не ставить.

Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат, що були понесені позивачем при подачі позову до суду. В матеріалах справи є квитанція про сплату судового збору на суму 640.00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 57,88,174, 212-214 ЦПК України ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити .

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 04.03.2011 р. виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 05.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу, прізвище позивача залишити " ОСОБА_1 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 грн.

Копію рішення негайно направити сторонам для відома.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя М. П. Полубан