Справа № 437-7988/13ц
РІШЕННЯ

іменем України

06 листопада 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

при секретарі Тиріній В.С.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове у режимі відеоконференції між Сватівським районним судом Луганської області та Ленінським районним судом м. Кіровограда питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 437/7988/13-цза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкту нерухомого майна,

на виконання ухвали апеляційного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року у цивільній справі № 437/7988/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкту нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 16.01.2017 р. за заявою представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_1 було частково відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 437/7988/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкту нерухомого майна.

Однак, ухвалою апеляційного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року цивільну справу повернуто для належного оформлення узвязку з тим, що не відновлено належним чином провадження в частині оскаржуваного ОСОБА_3 рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 12.04.2014 р., а також в частині матеріалів, достатніх для апеляційного розгляду скарги ОСОБА_3 на вказане рішення суду.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 просив суд відновити втрачене судове провадження в частині оскаржуваного ОСОБА_3 заочного рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 12.04.2014р.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. (а.с. 161-162).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне:

Згідно зі ст.402 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.403 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Згідно ст.407 ЦПК України, під час розгляду справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.408 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 16.01.2017 р. було частково відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 437/7988/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкту нерухомого майна, а саме в частині: ухвали про відкриття провадження Ленінського районного суду м. Луганська від 29.05.2013 р., ухвали про забезпечення позову Ленінського районного суду м. Луганська від 29.05.2013 р., рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 24.10.2013 р., ухвали про відкриття провадження Апеляційного суду Луганської області від 02.12.2013 р., ухвали Апеляційного суду Луганської області від 16.12.2013 р. (а.с. 38-39).

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду Луганської області із апеляційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 12.04.2014 р у справі № 437/7988/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкту нерухомого майна. (а.с.110-112). Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року цивільну справу повернуто для належного оформлення в частині оскаржуваного ОСОБА_3 рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 12.04.2014 р., а також в частині матеріалів, достатніх для апеляційного розгляду скарги ОСОБА_3 на вказане рішення суду. Крім того, апеляційним судом було зауважено, що при відновленні Сватівським районним судом Луганської області матеріалів втраченого судового провадження, не було враховано приписи Узагальнення практики розгляду судами деяких питань, повязаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасового окупованій території і в зоні АТО, здійсненого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме, що резолютивна частина рішення про відновлення такого провадження повинна містити повний текст відновленого судового рішення. (а.с. 130-131).

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 05.09.2017 р. на виконання ухвали апеляційного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року було ініційовано питання про відновлення втраченого судового провадження у вищезазначеній справі та запропоновано учасникам процесу надати у судове засідання документи, які є у них в наявності по даній цивільній справі. (а.с. 134).

Разом з цим, станом на 06.11.2017 року сторонами витребуваних документів суду не представлено.

Однак, в такій категорії справ суд на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК має сприяти встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації зі статистичної картки у справі, реєстру відправлення кореспонденції, копій документів, які збереглись в суді, а також інформації, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» (АСДС) та в Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР). Така позиція викладена в п. 4 узагальнення практики розгляду судами деяких питань, пов'язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Вирішуючи питання про відновлення втрачених матеріалів судового провадження, Сватівським районним судом Луганської області були вжиті заходи щодо витребування всіх можливих документів, матеріалів, зокрема, здійснений запит інформації з бази автоматизованого документообігу загальних судів «Д-3» Ленінського районного суду м. Луганська по вищезазначеній цивільній справі.

Згідно із довідкою головного спеціаліста з інформаційних технологій Сватівського районного суду Луганської області, був виконаний запит до бази автоматизованого документообігу загальних судів «Д-3» Ленінського районного суду м. Луганська щодо отримання інформації, а саме: матеріалів по цивільній справі № 437/7988/13-ц, зокрема ухвали суду від 29.05.2013 р. та рішення суду від 12 березня 2014 року. В результаті виконання запиту на отримання інформації в базі «Д-3», було знайдено ухвалу суду від 29.05.2013 р. та рішення суду по вказаній справі від 12 березня 2014 року.

Отже судом встановлено, що завершення судового розгляду у втраченому провадженні закінчено ухваленням рішення по суті справи. Текст рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 12 березня 2014 року, який було досліджено судом, є належним та достатнім доказом для відновлення втраченого провадження по вказаній цивільній справі в частині вказаного судового рішення.

Суд враховує приписи Узагальнення практики розгляду судами деяких питань, повязаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасового окупованій території і в зоні АТО, здійсненого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, стосовно того, що резолютивна частина рішення про відновлення такого провадження повинна містити повний текст відновленого судового рішення.

Судом встановлено, що ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 16.01.2017 р. не було відновлено повного тексту ухвали Ленінського районного суду м. Луганська від 29.05.2013 р. Також встановлено, що зазначена ухвала необхідна для апеляційного розгляду скарги ОСОБА_3, який в апеляційні скарзі зокрема прость вирішити питання щодо скасування заходів забезпечення позову, застосованих на підставі ухвали Ленанського районного суду м. Луганська від 29.05.2013 р.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ініційоване судом відновлення втраченого судового провадження є таким, що підлягає задоволенню, оскільки відновлення судового провадження необхідно для подальшого апеляційного розгляду скарги ОСОБА_3, а тому суд вважає за необхідне частково відновити втрачене провадження в частині повного тексту рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 12 березня 2014 року та повного тексту ухвали Ленінського районного суду м.Луганська від 29 травня 2013 р.

Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №29/0/38-14 від 12.09.2014 р., у звязку із неможливістю здійснювати правосуддя, було змінено територіальну підсудність. Зокрема справи Ленінського районного суду міста Луганська підсудні Сватівському районному суду Луганської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 402-409 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі Єдиний унікальний номер 437/7988/13-цза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкту нерухомого майна в частині ухвали суду першої інстанції від 29 травня 2013 р.:

«437/7988/13-ц

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2013 року суддя Ленінського районного суду міста Луганська Золотарьов О.Ю.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкту нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить накласти арешт на майно відповідача в межах позовних вимог.

Клопотання мотивоване тим, що відповідач має можливість та намір продати або переоформити належне йому майно на інших осіб, що утруднить виконання можливе рішення суду про задоволення позову.

Вивчивши матеріали, надані суду, дослідивши заяву про забезпечення позову справи приходить до наступного:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною третьою статті 151 ЦПК встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, однак лише після його пред'явлення. Тобто заява про забезпечення позову може бути пред'явлена і на стадії відкриття провадження у справі, стадії провадження у справі до судового розгляду, стадії судового розгляду в суді першої інстанції, стадії провадження в апеляційній інстанції.

Питання про забезпечення позову вирішується суддею, у провадженні якого перебуває справа, одноособово без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до абзацу другого пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) у день надходження.

Згідно п. 1 та п. 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також шляхом заборони вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Між сторонами дійсно існує спір, що виник з приводу правовідносин щодо стягнення грошових коштів в розмірі 117723 грн., безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 361857 грн., індексу інфляції в сумі 175904,24 та є реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд вважає за необхідне доручити виконання ухвали органу державної виконавчої служби шляхом виявлення майна, що належить ОСОБА_3 та вжиття заходів для його зберігання із забороною відчуження без заборони користування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 210, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заявлене ОСОБА_2 клопотання задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_3 (і.п.н. НОМЕР_1), у межах суми 657850,23 грн. (шістсот пятдесят сім тисяч вісімсот пятдесят гривень 23 копійки).

Доручити державному виконавцю виявити майно на зазначену суму, вжити заходів щодо його зберігання, заборонив його відчуження без заборони користування.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно відповідно до вимог ст.153 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Ленінський районний суд м. Луганська протягом 5 днів з дня її проголошення, але її оскарження не зупиняє виконання.

Головуючий: суддя О.Ю.Золотарьов»

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі Єдиний унікальний номер 437/7988/13-цза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкту нерухомого майна в частині рішення суду першої інстанції від 12 березня 2014 р.:

«Справа 437/7988/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року Ленінський районний суд міста Луганська у складі:

Головуючого судді Золотарьова О.Ю.

при секретарі Красновській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкту нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на ту обставину, що 20.05.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку, за адресою: м .Луганськ, вулиця Акварельная, будинок 15.

22.06.2011 року рішенням Ленінського районного суду м. Луганськ по справі № 2-2178/2011, позивача було позбавлена право власності та витребувано у позивача, як добросовісного набувача, з володіння недобудований житловий будинок, за адресою: Луганська обл., м. Луганськ, вулиця Акварельная, будинок 15.

Перед укладанням договору купівлі-продажу сторони домовлялися про продаж недобудованого житлового будинку, за адресою: м. Луганськ, вулиця Акварельная, будинок 15, за ціною 60000 доларів США, що підтверджено передачею позивачем відповідачу зазначеної суми про що відповідачем було складено відповідну розписку.

При підписанні договору купівлі-продажу недобудованого житлового будинку, за проханням відповідача, у тексті договору була вказана менша сума, а саме 117723,00 грн.

Позивачем отримано по борговій розписці, у рахунок оплати недобудованого житлового будинку за адресую Луганська обл., м. Луганськ, вулиця Акварельная, будинок 15 - 60000 дол. США, що по курсу на момент подачі позовних вимог (1 дол. США = 7,993 грн.) дорівнює 479580 грн.

У договорі купівлі-продажу недобудованого житлового будинку від 20.05.2008 року, формально зазначено, що отримано 117723 грн.

Таким чином, безпідставно отриманих грошових коштів, при укладанні договору купівлі-продажу недобудованого житлового будинку від 20.05.2008 року, складають різниця між 479580 грн. отриманих по борговій розписці та 117723 грн. отриманих по договору купівлі-продажу, що складає 361857 грн.

Посилаючись на наведене, положення Цивільного кодексу України, просив суд визнати недійсним договір купівлі - продажу недобудованого житлового будинку розташованого за адресую: Луганська обл., м. Луганськ, вулиця Акварельная, будинок 15 від 20.05.2008 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стягнути з ОСОБА_3, у порядку реституції на користь ОСОБА_2 117723 грн. 00 коп. які сплачені по договору купівлі - продажу недобудованого житлового будинку від 20.05.2008 року розташованого за адресую: Луганська обл., м. Луганськ, вулиця Акварельная, будинок 15, 1177 грн. 23 коп. сплачені як державне мито при нотаріальному оформленні договору купівлі продажу, 11 грн. 77 коп. які сплачені як банківські послуги при сплаті державного мита при нотаріальному оформленні договору купівлі продажу, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 як безпідставно отримані грошові кошти у сумі 361857 грн., у рахунок оплати по договору купівлі - продажу недобудованого житлового будинку від 20.05.2008 року, інфляційні витрати, у сумі 175904.24 грн., судовий збір 1177 грн. 23 коп.

24.10.2013 року у справі ухвалювалося заочне рішення, за заявою відповідача ухвалою суду від 22.01.2014 року заочне рішення було скасоване, справа призначалася до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні позивач участі не приймав, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 50).

Відповідач в судові засідання на зявлявся, про місце та час розгляду справи повідомлений, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення судової повістки, заяв про розгляд справи в його відсутність, заперечень на позов до суду не надходило.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 20.05.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку, за адресою: Луганська обл., м. Луганськ, вулиця Акварельная, будинок 15, згідно умов якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив за 117723 грн. вказаний обєкт нерухомості (а.с. 7).

26.06.2008 року право власності на вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно розписки від 20.05.2008 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 60000 доларів США в рахунок продажу будинку за адресою: Луганська обл., м. Луганськ, вулиця Акварельная, будинок 15, продажна вартість якого, як вказано в розписці, складає 60000 доларів США (а.с. 9).

Рішенням Ленінського районного суду міста Луганська від 22.06.2011 року визнано право власності за ОСОБА_4 на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою м. Луганськ селище Видне вулиця Акварельна, 15, визнано право власності за ОСОБА_5 на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою м. Луганськ селище Видне вулиця Акварельна, 15, витребувано житловий будинок, що розташований за адресою м. Луганськ селище Видне вулиця Акварельна, 15 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 (а.с. 11-15).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Судом було встановлено, що суд вважає, що реєстрація права власності на зазначений будинок за ОСОБА_6 є грубим порушенням прав власників.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно вимог ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Правочин щодо звільнення продавця від відповідальності або щодо її обмеження у разі витребування товару у покупця третьою особою є нікчемним.

Згідно ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Тож, вимога позивача про визнання спірного договору недійсним не підлягає задоволенню, як і вимога про стягнення з відповідача суми державного мита при його оформленні та суми, сплаченої за банківські послуги.

Як слідує з умов договору, його ціна складає 117723 грн., сторони при підписанні договору погодили, що саме таку суму покупець ОСОБА_2 передав продавцеві ОСОБА_3, що підтверджено підписами в договорі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі уі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справ виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, жоден доказ не має для я суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні. В якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

При цьому, оригінал розписки впродовж розгляду цивільної справи, зокрема, після скасування судом заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, не був наданий позивачем суду для огляду. Враховуючи викладене, положення ст. 11 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних особі, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, і не може з власної ініціативи здійснювати пошук та збирати докази, суд вважає світлокопію даної розписки неналежним доказом.

При таких обставинах, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача 117723.00 грн., оскільки жодним чином не є підтвердженим факт безпідставного отримання коштів відповідачем, сума отриманих коштів і, відповідно розмір інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 1177,23 грн. (а.с. 1).

Зважаючи на положення ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1177,23 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Старобільськ, вул. Пролітарська, 43, і.п.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (м. Луганськ, вул. Оборонна, 34-а, і.п.н. НОМЕР_2) грошові кошти в сумі 117723 грн. (сто сімнадцять тисяч сімсот двадцять три гривні).

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Старобільськ, вул. Пролітарська, 43, і.п.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (м. Луганськ, вул. Оборонна, 34-а, і.п.н. НОМЕР_2) судовий збір в сумі 1177,23 грн. (одна тисяча сто сімдесят сім гривень 23 копійки).

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Ленінський районний суд м. Луганська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Головуючий: суддя О.Ю.Золотарьов»

Рішення може бути оскаржено лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження в апеляційному суді Луганської області через Сватівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М.Осіпенко