Справа № 481/1199/17
Провадж.№ 2/481/490/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.10.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря Юхименко Т.М.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,

В С Т А Н О В И В:

27.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 жовтня 1999 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Червоноармійській ,122, в м. Новий Буг Миколаївської області.

Будинок належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.06.1997 р. за реєстровим №179.

На момент укладення договору між сторонами була досягнута згода з усіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, а саме: укладений договір купівлі-продажу будинку, проведений розрахунок за ним, продавцем переданий, покупцем прийнятий житловий будинок.

Договір був зареєстрований Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею за № 681 22.10.1999 року.

Наразі позивач дізнався, що укладений між ним та ОСОБА_2 договір є недійсним, так як не був посвідчений нотаріально.

На теперішній час посвідчити договір нотаріально ОСОБА_1 не має змоги, оскільки угода зареєстрована в відділі МБТІ, оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок ОСОБА_2 передане до Вознесенської Універсальної товарно-сировинної біржі .

Позивач ОСОБА_1, посилаючись на вищезазначене та норми ст.15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст.47,227 ЦК УРСР просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку за №122 від 22.10.1999 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку між ним та ОСОБА_2 були досягнуті усі істотні умови: підписаний договір, передані кошти за договором та будинок. Позивач після купівлі будинку, пересилився та проживав у ньому. На час укладення договору Закон України «Про товарну біржу» не передбачав обов'язкового нотаріального посвідчення, а тому і не був посвідчений. На даний час договір не може бути посвідчений, оскільки право власності за позивачем зареєстроване в МБТІ.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи, призначеного на 25.10.2017 р. була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи в її відсутність. Позов визнала .

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, із матеріалів справи встановлено, що 22 жовтня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Червоноармійська,122, в м. НовийБуг Миколаївської області.

За умовами договору ОСОБА_2 продала за 7068 гривень, а ОСОБА_1 купив зазначений житловий будинок з господарськими будівлями. Сторони кожний зі свого боку виконали всі умови договору, що підтверджується письмовим договором №681 від 22.10.1999 року, посвідченим Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею .

Право власності продавця ОСОБА_2 на житловий будинок по вул. Червоноармійська ,122 в м. Новий Буг Миколаївської області підтверджене свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим 03.06.1997 року на підставі рішення виконкому Новобузької міської ради народних депутатів 27.05.1997 року № 179.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

На виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР (1963 року) 11.11.1999 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області, що підтверджене реєстраційним посвідченням від 11.11.1999 року № 747.

За змістом статтей 128,153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація Новобузьким відділом Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за ОСОБА_1 права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на листопад 1999 року не суперечила чинному законодавству.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею (п.9 у додатку 1 до вказаної Інструкції).

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Покупець ОСОБА_1 повністю виконав умови договору купівлі-продажу жилого будинку, сплатив за придбане майно грошові кошти, зареєструвався у спірному будинку, що підтверджене копією його паспорта серії ЕО № 223188, де проживає, договір відповідно до частини 2 статті 227 ЦК УРСР зареєстрований у Новобузькому відділі МБТІ.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 22.10.1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.10,88,209,212,213-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Червоноармійська, 122, в м. Новий Буг Миколаївської області, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22 жовтня 1999 року на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржею за № 681.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі неподання особами, які беруть участь у справі апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили.

Суддя :