справа № 2-125/11
провадження № 2/179/26/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Солодовій І.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами як спільно нажитого майна подружжя та його поділ,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами як спільно нажитого майна подружжя та його розділ.

Позивач з урахуванням уточнень від 25.04.2017 року в позові посилається на те, щоз 1995 року вона перебувала з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах. Вони проживали у його будинку в смт. Магдалинівка. вул. Польова, 20 Магдалинівського району Дніпропетровської області. Рішенням Магдалинівської селищної ради від 29 листопада 1996 року відповідачеві була виділена земельна ділянка під будівництво за адресою: вул. Кірова, 198-а, смт. Магдалинівка Дніпропетровської області. Поруч з цією земельною ділянкою знаходилася насосна станція, яку вони придбали в ОСОБА_5 Насосна станція знаходилася на земельній ділянці, що розміщена поруч з земельною ділянкою розміром 0,15 га, яка була надана ОСОБА_3 На підставі рішення Магдалинівської селищної ради від 29 листопада 1996 року, 29 січня 1998 року ОСОБА_3 отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,264 га, (для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд 0,15 га і для ведення особистого селянського господарства - 0,114 га), яка включила в себе земельну ділянку отриману ОСОБА_3 раніше за рішенням Магдалинівської селищної ради та земельну ділянку, на якій знаходилася насосна станція.

Насосна станція знаходилася в неналежному для експлуатації стані, стіни мали тріщини, вікна, двері, дах були розібрані, підлога відсутня.

06 червня 1999 року ОСОБА_3 були надані технічні умови на підключення 3-х фазного вводу та надано дозвіл на підключення до електромереж, про що свідчить довідка Магдалинівського РЕМ. 28 грудня 1999 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів вчинено актовий запис № 79. В 2000 році вони почали будувати житловий будинок та господарські споруди за адресою: вул. Кірова, 198-а в смт. Магдалинівка. На будівництво позивач надала 500 шт. полуторного ракушняка та 500 шт. шлакоблока, які знаходилися на її земельній ділянці за адресою: вул. Кірова,120. Закінчили будівництво в липні 2005 року, згідно акту вводу в експлуатацію від 28 липня 2005 року. Спірний будинок був підключений до електромереж 20 серпня 2005 року відповідно до договору про електропостачання, житловий будинок № 198-а по вул. Кірова в смт. Магдалинівка був газифікований 04.07.2005 року.

На час укладення шлюбу між позивачем та відповідачем на земельній ділянці, наданій йому для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства знаходилися лише стіни від насосної станції. Відповідачем були надані до суду копії квитанцій про придбання будівельних матеріалів в 1991-1994 роках. Але позивач вважає, що до даних доказів необхідно відноситися критично, оскільки в ці роки відповідач здійснював капітальний ремонт свого будинку по вулиці Польовій, 20 в смт. Магдалинівка (добудовував другий поверх), ремонтував дах сараю та здійснював інші капітальні роботи. Тому придбані ним матеріали в 1991-1994 роках були використані на ремонт та добудову другого поверху будинку по вул. Польовій, 20 в смт. Магдалинівка. Крім того, відповідач не надав оригінали квитанцій.

Позивач вважає, що житловий будинок в смт. Магдалинівка. вул. Кірова, 198-а є спільно нажитим нею з відповідачем майном в період шлюбу, оскільки вони будували його в період з 2000 по 2005 роки. Крім того, підключення домоволодіння до електропостачання було здійснено в червні 1999 року. Відповідач не міг будувати будинок до цього моменту, оскільки будівництво без електроенергії практично не можливе. Як абонент будинок був підключений до електромереж 20.08.2005 року, до газопостачання 04.07.2005 року, а введений в експлуатацію 28.07.2005 року. Тобто його будівництво було завершене.

Позивач вважає доводи відповідача про те, що він не знав про введення в експлуатацію домоволодіння 28.07.2005 року, такими, що не відповідають дійсності. Вона дійсно підписувала акт прийомки будинку, але на його прохання. В звязку з цим, рішенням Магдалинівського районного суду від 11 жовтня 2011 року, рішення Магдалинівської селищної ради № 101/1 від 28 липня 2005 року про введення в експлуатацію спірного будинку та визнання права власності за ОСОБА_3 на нього було скасовано. Але ОСОБА_3 відповідно до свого паспорта серія АЕ № 061683 зареєструвався за адресою: вул. Кірова, 198-а в смт. Магдалинівка - 06 квітня 2006 року. Крім того, він 05 серпня 2005 року особисто отримав свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок в КП «Магдалинівське БТІ». Таким чином, своїми подальшими діями підтвердив факт введення будинку в експлуатацію.

Позивач вважає, що анулювання свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на домоволодіння та скасування рішення Магдалинівської селищної ради про введення його в експлуатацію не є перепоною для визнання спірного житлового будинку спільно нажитим майном подружжя та визнання за нею права власності на ? його частину.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 січня 2015 року зазначено, що апеляційний суд, вирішуючи спір, помилково виходив з того, що відсутні підстави (анулювання свідоцтва про право власності від 04 серпня 2005 року) для визнання спірного домоволодіння спільною сумісною власністю сторін та визнання за кожною стороною права власності на його ? частину. Цей висновок суперечить правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України у справі № 6-37цс 13 від 15 травня 2013 року, яка згідно з ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України, якою передбачено, що виходячи з положень статей 60, 69, 70 СК України, статті 368 ЦК України, незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу, може бути визнаний обєктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

Позивач посилається на те, що житловий будинок в 2005 році був збудований на 100 %, електрифікований, газифікований та введений в експлуатацію. Визнанню акта введення в експлуатацію недійсним та скасуванню рішення Магдалинівської селищної ради по введення його в експлуатацію слугувала формальна причини підпис позивача на акті.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1680/1680а-08 від 31 жовтня 2008 року «Дослідження будинку з мережами та земельною ділянкою по вул. Кірова, 198-а в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області», згідно листа Дніпро НДІСЕ № 07/1680-08/1642 від 22.08.2008 р., проваджувалося 27 серпня 2008 року в присутності відповідача ОСОБА_3, бо про присутність позивача ОСОБА_1 відповідач категорично заперечив і не допустив її на дослідження. Дослідженням встановлено, що всі будівлі та споруди, які вказані в переліку характеристик будівель та споруд технічного паспорту на житловий будинок, знаходяться в хорошому та відмінному стані і гідні до експлуатації.

Позивач в судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та прохає їх задовольнити та визнати за нею право власності на квартиру № 1 відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідач заперечив проти позову та пояснив, що вважає їх безпідставними, такими, що не ґрунтуються на нормах закону, суперечать рішенню апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.04.2014 року, ухвалі вищого спеціалізованого суду від 21.01.2015 року та не відповідають дійсності, тому не підлягають задоволенню. Як пояснив відповідач у 1991 році він у КДСП «За мир» придбав насосну станцію, яка була розташована на виділеній його матері ОСОБА_6 земельній ділянці. Факт купівлі-продажу насосної станції підтверджується приходним касовим ордером від 18.03.1991 року та актом оцінки. З 1991 почалося будівництво спірного домоволодіння. В процесі будівництва на протязі 1992-1994 років проводилися будівельні роботи та придбавалися будівельні матеріали: плити-перекриття, металопрофіль, шлакоблок, цегла, вікна, двері, дошка, брус, що підтверджується прибутковими касовими ордерами. Відповідач сплачував податок на земельну ділянку. 25 листопада 1996 року земельна ділянка, виділена матері позивача була переоформлена на його імя, згідно рішення Магдалинівської селищної ради № 203/2. У 1998 році будівництво житлового будинку та нежитлових приміщень було практично завершено.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, викликані за клопотанням позивача пояснили, що вони знайомі з позивачем та відповідачем, підтримували з ними дружні відносини. Їм відомо, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах з 1995 року. 28 грудня 1999 року вони зареєстрували шлюб. В цей час вони проживали в будинку матері відповідача по вул. Польовій, в смт. Магдалинівка. Свідки пояснили, що будівництво спірного домоволодіння подружжям здійснювалося з 2000 по 2005 рік. Оскільки вони спілкувались з позивачем та відповідачем, часто зустрічалися на свята на території будівництва. Свідок ОСОБА_8 пояснила, що в 2002 році в будинку не було вікон і дверей, підлоги та даху над верандою, у 2005 році ОСОБА_3 переїхали туди на постійне місце проживання.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що знайома з відповідачем з 1998 року, коли він почав працювати головою КДСП ім. Шевченка. Їй відомо, що на той час він проживав з матірю та говорив, що будує свій будинок біля річки в смт. Магдалинівка. Зі слів інших працівників господарства знає, що будинок був практично зведений без внутрішніх робіт.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона знає ОСОБА_3 з 1990 року, він працював архітектором району. Їй відомо, що він проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідок працювала страховим агентом та страхувала його будинок по вул. Кірова. В 1998 році настав страховий випадок (буревій) та був знесений дах на будинку, у звязку із чим відповідач отримав компенсацію.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази, обєктивно оцінивши докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 1999 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КИ № 096899, актовий запис № 79 (т. 1 а. с. 8). Вказаний шлюб було розірвано 17 квітня 2007 року (т. 1 а. с. 10).

Відповідно до ст.ст. 60, 61 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, при цьому обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У 1991 році ОСОБА_3 у КДСП «За мир» придбав насосну станцію, що підтверджується прибутковим касовим ордером від 18.03.1991 року та актом оцінки, зазначена насосна станція була перебудована у будинок та прибудовано нежитлові приміщення у 1992-1998 р. р. Земельна ділянка під будівництво житлового будинку по вул. Кірова, 198-А в смт. Магдалинівка відповідачеві була виділена рішенням Магдалинівської селищної ради від 29 листопада 1996 року (т. 1 а. с. 183).

04 червня 1999 року ОСОБА_3 були надані технічні умови на підключення 3-х фазного вводу та надано дозвіл на підключення до електромереж, про що свідчить довідка Магдалинівського РЕМ (т.2 а. с 101). Відповідно до довідки Магдалинівського УЕГГ житловий будинок № 198-а по вул. Кірова в смт. Магдалинівка газифікований 04.02.2005 року (т. 2 а. с. 102).

Домоволодіння, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, смт. Магдалинівка, вул. Кірова, 198-А, введене в експлуатацію 28.07.2005 року на підставі рішення Магдалинівської селищної ради № 101/1 від 28.07.2005 року (т. 2 а. с. 72) та було зареєстроване право власності на імя ОСОБА_3, згідно свідоцтва на право приватної власності на нерухоме майно від 04.08.2005 року (т. 2 а. с. 73).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2011 року, рішення Магдалинівської селищної ради № 101/1 від 28.07.2005 року скасовано (т. 2 а. с. 113). Реєстрація права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, смт. Магдалинівка, вул. Кірова, 198-А було скасована (т. 2 а. с. 41)

Частиною 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання

шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст. 368, 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільної сумісною власністю, при цьому майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 370 ЦК України у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

В той самий час як вбачається з матеріалів справи, право спільної сумісної власності на майно припиняється у разі поділу цього майна між співвласниками, у відповідності до положень ч.3 ст. 372 Цивільного Кодексу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі сторонами в період з 2000 по 2005 рік було побудовано житловий будинок з господарськими спорудами та введено його в експлуатацію - 28.07.2005 року, що підтверджується поясненнями свідків, актом вводу в експлуатацію, отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на нерухоме майно та реєстрацією права власності в реєстрі нерухомого майна - 04 серпня 2005 року.

Доводи відповідача про те, що житловий будинок з господарськими спорудами був побудований ним до укладення шлюбу з позивачкою в період з 1991 року по 1998 рік не знайшли свого підтвердження, надані відповідачем ксерокопії квитанцій до прибуткових касових ордерів на придбання будівельних матеріалів є недопустимими, оскільки не надано до суду їх оригінали.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України у справі № 6-37цс 13 від 15 травня 2013 року, яка згідно з ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України, якою передбачено, що виходячи з положень статей 60, 69, 70 СК України, статті 368 ЦК України, незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу, може бути визнаний обєктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

Суд вважає, що анулювання свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на домоволодіння та скасування рішення Магдалинівської селищної ради про введення його в експлуатацію не є перепоною для визнання спірного житлового будинку спільно нажитим майно подружжя та визнання за позивачем права власності на ? його частину. Крім того, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1680/1680а-08 від 31 жовтня 2008 року «Дослідження будинку з мережами та земельною ділянкою по вул. Кірова, 198-а в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області», згідно листа Дніпро НДІСЕ № 07/1680-08/1642 від 22.08.2008 р., встановлено, що всі будівлі та споруди, які вказані в переліку характеристик будівель та споруд технічного паспорту на житловий будинок, знаходяться в доброму та відмінному стані і гідні до експлуатації.

Оскільки, позивачем доведено, що домоволодіння по вул. Кірова, 198-а в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області було побудовано в період шлюбу, зазначений житловий будинок вважається спільно нажитим майном подружжя.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Суд вважає, що при розділі будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою, необхідно використати план розподілу згідно судової будівельно-технічної експертизи № 1680/1680а-08 від 31 жовтня 2008 року (т. 1 а. с. 117-149), відповідно до якої домоволодіння ділиться на дві квартири. При цьому суд вважає за доцільне виділити позивачу квартиру № 1 без стягнення з відповідача на її користь різниці у вартості квартир.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрати повязані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 5 258 грн. 40 коп., тому витрати по справі слід стягнути з відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70 СК України, ст.ст. 15, 368-370, 372 ЦК України, ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 57-66, 208-210, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент. код НОМЕР_1, право власності на ? частину набутого в період шлюбу житлового будинку з господарськими спорудами повул. Лівобережна (колишня Кірова) будинок № 198-а в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області та виділити їй відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1680-1680а-08 від 31 жовтня 2008 року квартиру № 1 з наступними приміщеннями в житловому будинку:

«А» приміщення 1-3 (коридор) площею 7,56 кв. м. вартістю 35915 грн.18 коп.; приміщення 1-4-1 (частина житлової кімнати) площею 17,87 кв. м. вартістю 84 894 грн. 73 коп. ; приміщення 1-5 (їдальня) площею 11,90 кв. м. вартістю 56 533 грн. 15 коп.; приміщення 1-6 (душова) площею 3,92 кв. м. вартістю 18 622 грн. 68 коп.. загальною площею 41,25 кв. м., вартістю 195 965 грн. 74 коп. В житловій прибудові літ. «а»: - приміщення 1-7 (кухня) площею 6,08 кв.м. вартістю 21 846 грн. 88 коп.; приміщення 1-8 (клітина сходів) площею 3,24 кв. м. вартістю 11642 грн. 09 коп.; загальною площею 9,32 кв. м. вартістю 33 488 грн.97 коп.

У скляній опалювальній веранді: приміщення 1-1-1 (частина коридору) площею 6,48 кв. м. вартістю 26 124 грн. 87 коп.; приміщення 1-2 (котельня) площею 3,24 кв. м. вартістю 13 062 грн. 44 коп.; загальною площею 9,72 кв. м., вартістю 39 187 грн. 31 коп. Загальна площа квартири № 1 складає 60,29 кв. м., вартістю 268 642 грн. 02 коп., що відповідає 56/100 частки житлового фонду спірного будинку і на 6,025 кв. м. більше його ідеальної ? частини.

Будівлі та споруди: в літ. «А» житловому будинку відкрита веранда (приміщення 1) вартістю 21 076 грн. 76 коп.; літ. «ПГ» погріб вартістю 9 443 грн. 58 коп.; літ. «Б» сарай вартістю 22 344 грн. 75 коп.; літ. «В» сарай вартістю 13 682 грн. 83 коп.; літ. «Г» навіс вартістю 3 349 грн. 92 коп.; літ. «Д» сарай вартістю 1 172 грн. 50 коп.; № 10 зливна яма вартістю 1 154 грн. 77 коп.; № 11 металева хвіртка вартістю 1 893 грн. 54 коп.; ? частину літ. № 1 огорожі вартістю 3 042 грн. 84 коп./2 = 1 521 грн. 42 коп.; ? частину літ. № 2 хвіртки вартістю 1 846 грн. 44 коп./2 = 923 грн. 22 коп.; ? частину № 4- огорожі вартістю 28 019 грн. 68 коп./2 = 14 009 грн. 84 коп.; ? частину літ. № 5 хвіртки вартістю 709 грн. 86 коп./2 = 354 грн. 93 коп.; 1/2 частину № 6 ворота вартістю 2 572 грн. 26 коп./2 = 1 286 грн. 13 коп.; ? частину № 7 огорожі 11 202 грн. 30 коп./2 = 5 601 грн. 15 коп.; ? частину літ. «к» колодязя вартістю 5 399 грн. 74 коп./2 = 2 699 грн. 87 коп.; ? частину літ. № 8 замощення вартістю 35 580 грн. 92 коп./4 = 8 895 грн. 22 коп.; ? частину літ. № 9 зливної ями вартістю 3 833 грн. 84 коп./2= 1916 грн.92 коп.; Загальною вартістю 111 327 грн. 35 коп.

Загальна вартість квартири № 1 складає 396 183 грн. 22 коп., що відповідає 49/100 частки будинку і на 10 388 грн. 78 коп. менше ? ідеальної його частини.

Згідно поділу житлового будинку власнику квартири № 1 необхідно зробити переустаткування: над перемичками вікон проектуємого приміщення 1-1-1 з обох боків зовнішньої стіни пробити штраби, ввести металеві швелери, стягнути їх через стіну болтами, демонтувати віконні блоки і частину віконних прорізів закласти цеглою, під даною перемичкою пробити проектуємий дверний проріз, металеву перемичку оштукатурити по сітці «рабиця», встановити проектуємий вхідний дверний блок; армовані цегляні перегородки з фундаментами між проектуємими приміщеннями 1-1-1 та 1-1-2, а також 1-4-1 та 1-4-2; частину сходів на мансарду, яка знаходиться в проектуємому приміщенні 1-4-1 зашити металевим листом і виконати шумоізоляцію плит по каркасу з обшивкою гіпсокартоном.

Визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1680/1680а-08 від 31 жовтня 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати:

-судовий збір в сумі 1700 грн.;

-витрати повязані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи 5 258 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук