Провадження №2/592/3339/17
УХВАЛА

20 листопада 2017 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», Фонда гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача, визнання права,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд: визнати право на отримання відшкодування; зобов'язати подати додаткову інформацію, як вкладника; зобов'язати вчинити усі необхідні дії в межах наданих законом повноважень на здійснення виплати відшкодування коштів в межах гарантованої суми, як вкладнику неплатоспроможного банку.

Стаття 119 ЦПК України,- містить вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

За приписом ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Проте, в порушення вищевказаних норм до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір». Спеціальним законом, який регулює питання сплати судового збору, а саме статтею 5 Закону України «Про судовий збір» зі змінами від 01.09.2015 р. відсутня підстава щодо звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав, що діяла в попередній редакції Закону. Тобто Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 р. № 484-VІІІ споживачі позбавлені відповідних пільг.

Разом з тим, в позовній заяві позивач посилається на положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Вирішуючи питання колізії норм щодо сплати судового збору в справах про захист прав споживачів, зокрема ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та положень Закону України «Про судовий збір», суд керується тим, що саме Законом України «Про судовий збір», як спеціальним законом, визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Частиною 2 цієї ж статті визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Крім того, що Закон України «Про судовий збір» є спеціальним правовим актом, що регулює питання оплати судового збору, то цей закон є ще й таким, що прийнятий у часі пізніше, порівняно із нормою ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому підлягають застосуванню норми Закону України «Про судовий збір».

Сформульована правова позиція узгоджується і з практикою Верховного Суду України в питаннях сплати судового збору в справах про захист прав споживачів (ухвала від 01.03.2016 року, справа № 6-484ц16).

Крім того, в листі Міністерства юстиції України від 26.12.2008 р. №758-0-2-08-19 «щодо практики застосування норм права у випадку колізії» зазначено, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність застосування спеціального нормативно-правового акту, в даному випадку ЗУ «Про судовий збір», яким пільг щодо плати судового збору споживачами за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, не передбачено.

У звязку з чим суд вважає, що клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору є таким, яке задоволенню не підлягає.

В п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 р., якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Як вбачається з позовної заяви позивач ОСОБА_1 заявляє три вимоги немайнового характеру, а саме: визнати право на отримання відповідно до ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування за рахунком №2102 на суму 141989,18 грн.; зобов'язати подати інформацію відносно неї, як вкладника ПАТ "Банк Михайлівський", яка має право на відшкодування коштів за вкладом; зобов'язати вчинити усі необхідні дії в межах наданих законом повноважень на здійснення виплати відшкодування коштів в межах гарантованої суми.

Враховуючи вищевикладене позивачеві потрібно заплатити судовий збір за три вимоги немайнового характеру, а саме 1920 грн.

Крім того, позивачеві потрібно уточнити позов та надати у новій редакції заяву та її копії, а також додатки до неї відповідно до кількості учасників процесу, оскільки позивач в прохальній частині просить зобов'язати "позивача - 1 - уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" подати додаткову інформацію щодо неї, як вкладника".

Також, позивачем в позовній заяві не зазначено точне місце проживання, а саме номер квартири адреси реєстрації.

Таким чином, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, і підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків, як то передбачено ст. 121 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, ст.ст.4, 6 Закону України «Про судовий збір», суд, -

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши позивачеві строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали, усунути вказані недоліки і розяснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною.

Про прийняте рішення повідомити заявника, виславши йому копію ухвали для відома і виконання.

Суддя В.Б. Князєв