САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/1345/17
УХВАЛА

04 липня 2017 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Румянцев О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності

04.07.2017 року позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно на обєкт житлової нерухомості, а саме 2-во кімнатну квартиру загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ПАТ «Теплоенергомонтаж», вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, у т.ч. щодо його відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши подані матеріали, суддя дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В силу ст.151 ЦПК України суддя може вжити заходи із забезпечення позову, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, в заяві про забезпечення позову представником позивача не обґрунтовано в чому саме існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не надано доказів на підтвердження існування такої загрози, у звязку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Румянцев