Справа № 515/1697/17
Провадження № 2/515/2424/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Татарбунарської міської ради Одеської області

про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2017 року до суду звернувся ОСОБА_3 з позовною заявою, в якій просив виз- нати за ним право власності на нерухомість, посилаючись на те, що у 1991 році ним збудований житловий будинок вул.Кутузова,10 у м.Татарбунари Одеської області. Будинок він збудував на мі- сці старого будинку № 10 за вказаною адресою, згідно дозволу виконавчого комітету міської ради - протокол засідання виконавчого комітету № 21 від 14.02.1989 р. З метою реєстрації вказаного будинку він звернувся до Державного реєстраційного відділу з надання адміністративних послуг Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області для здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень, однак отримав відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та ненаданням документів на підтвердження його вводу в експлуатацію. Відповідно до чинного законодавства України, державна реєстрація права власності та інших речових прав про- водиться на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, які ви- дані до 01.01.2003 р., або рішення суду, що набрало чинності.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник Татарбунарської міської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про роз- гляд справи за відсутності представника міської ради, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити кло- потання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допо- могою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК Украї- ни, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Копією технічного паспорту, виготовленого за станом на 24.02.2014 р. (а.с.6-9), підтверджуєть- ся, що ОСОБА_3 замовлено технічну документацію на житловий будинок по вул.Куту- зова,10 у м.Татарбунари Одеської області.

Рішенням виконавчого комітету Татарбунарської міської Ради народних депутатів № 540 від 11.03.1989 р. ОСОБА_4 надано дозвіл на знос старого будинку, будівництво та оформлення нового будівництва по вул.Кутузова,10 у м.Татарбунари Одеської області (а.с.10-11).

З копії будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забу- довнику, від 1989 р. (а.с.12-16), слідує, що 30.03.1989 р. районним архітектором затверджена тех- нічна документація із будівництва житлового будинку на земельній ділянці по вул.Кутузова,10 у м.Татарбунари та видано забудовнику ОСОБА_3 технічний паспорт на забудову садиби в сільському населеному пункті Української РСР за вказаною адресою.

Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 106495 грн. (а.с.17-18), що вба- чається зі звіту про незалежну оціночну вартість, виготовленого 05.10.2017 р. ТОВ «Імперіал-777».

З повідомлення державного реєстратора Відділу надання адміністративних послуг Татарбунар- ської райдержадміністрації № 30/17 від 27.10.2017 р. (а.с.27) слідує, що ОСОБА_3 відмов- лено у реєстрації права власності на житловий будинок по вул.Кутузова,10 у м.Татарбунари у звязку ненаданням підтверджуючого документу про введення його в експлуатацію з огляду на те, що закінчення будівництва обєкту нерухомості відбулося у 1992 році.

У відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інте- ресу.

Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" перед- бачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим зако- ном, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно з положеннями ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно ст.325 ЦК України, субєктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочи- нів, що випливає із ст.328 ЦК України

За змістом ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новост- ворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Як передбачено ч.3 ст.375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухо- ме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката.

Згідно з п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме май- но та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на пі- дставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, отримавши у відповідного державного органу дозвіл на знос старого будинку, у 1991 році збудував новий будинок за адресою: вул.Куту- зова,10 у м.Татарбунари Одеської області. Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та ненаданням документів, що підтверджують його ввід в експлуатацію, позбавлений можливості здійснити його державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень.

Отже, суд вважає, що за позивачем може бути визнано право власності на житловий будинок, побудований ним у 1991 році за зазначеною адресою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 325, 331 ч.ч.1,2, 375 ч.3, 392 ЦК України, ст.ст. 58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, який народився 21.04.1958 р. в с.Русько-Іва- нівка Білгород-Дністровського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пра- во власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по вул.Кутузова,10 у м.Татарбунари Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідан- ні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Тимошенко