У Х В А Л А

13 листопада 2017 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

встановила:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано за нею право власності на: автомобіль марки «Toyota Prado», 2008 року випуску; житловий будинок загальною площею 54,7 кв.м, комору в підвалі загальною площею 10 кв.м та земельну ділянку загальною площею 0,0077 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; грошові кошти в розмірі 277 тис. 550 грн, отримані за продаж частки в статутному капіталі Спільного українсько-кіпрського підприємства «ЛЕО ПОРТО»; грошові кошти в розмірі 257 тис. 400 грн, отримані за продаж частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Євген», Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадрос» та Приватного підприємства «М-Студія»; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження з підстав, визначених статтею 297 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв'язку з тим, що підстави для поновлення строку апеляційного оскарження визнані судом неповажними.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 відмовлено на підставі статті 328 ЦПК України, у зв'язку з тим, що наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

13 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року з передбачених пунктами 2, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції, викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме частини першої статті 73, частини третьої статті 222, частини другої статті 325 ЦПК України.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_1 посилається на ухвали Верховного Суду України, постановлені як судом касаційної інстанції, від 14 квітня 2010 року, 26 січня та 13 квітня 2011 року, постанови Верховного Суду України від 7 вересня 2016 року (справа № 6-1250цс16), 1 березня 2017 року (справа № 6-2818цс16) в яких, на його думку, по-іншому застосовані зазначені норми процесуального права.

Заява по формі й змісту відповідає вимогам статей 357-359 ЦПК України.

Згідно зі статтею 360 ЦПК України є необхідність перевірки обґрунтованості викладених у заяві доводів. З огляду на наведене є підстави для відкриття провадження та витребування справи.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, суддя Верховного Суду України,

ухвалила:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року.

Витребувати з Галицького районного суду м. Львова районного суду матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Направити копію ухвали Галицькому районному суду м. Львова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України В.М. Сімоненко