Ухвала іменем україни
18 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, Криничанської державної нотаріальної контори, третя особа - Комунальне підприємство «Криничанське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на частину будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, Криничанської державної нотаріальної контори, третя особа - Комунальне підприємство «Криничанське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на частину будинку.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року позов задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд, відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року, зазначав, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не вирішував питання про права та обов'язки ОСОБА_5 Крім того, не вбачається, що будь-які права ОСОБА_5 порушені оскаржуваним рішенням. Доводи ОСОБА_5, що вона є власником спірного будинку, апеляційний суд вважав не підтвердженими.

Проте з висновком апеляційного суду погодитися не можна з таких підстав.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року

№ 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом цієї статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17 лютого 2016 року № 6-76цс16, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Цим правом скористалася ОСОБА_5 та на обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права, оскільки вона є власником спірного будинку.

На підтвердження вказаних обставин заявник додала до апеляційної скарги копію державного акта на право власності на земельну ділянку, копію довідки БТІ, копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 115-117).

Проте апеляційний суд на порушення вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, доводів ОСОБА_5 щодо наявності підстав вважати, що її право порушено оскаржуваним рішенням, оскільки суд першої інстанції не залучив її до участі у справі, належним чином не перевірив, не взяв до уваги фактичні обставини, які, на думку заявника, дають йому право на апеляційне оскарження та дійшов передчасного висновку про відмову у прийнятті апеляційної скарги.

За викладених обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

О.В.Кадєтова

Г.І. Мостова