Справа № 417/4397/17
Провадження № 2/417/282/17
РІШЕННЯ

Іменем україни

"16" листопада 2017 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі: головуючого судді Шкирі В. М., за участі секретаря Грибєнік О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

встановив:

19.07.2017 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 23.10.2008, в сумі 376 669,34 грн. з яких 151749,25 грн - тіло кредиту, а 224920,09 грн заборгованість за відсотками, звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 134,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Западна тупік 2, будинок 35 та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках на праві приватної часткової власності на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Першою Ворошиловградською державною нотаріальною конторою 30.05.1989 за реєстровим №1-2004, шляхом надання ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, за ціною 239 800,00 грн. та стягнути з відповідача судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача уточнив, що загальна заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору дійсно складає дійсно 376 669,34 грн., а саме: 218916,73 грн заборгованість по тілу кредиту, а не 151749,25 грн як вказано в заяві ; 157752,61 грн заборгованість за відсотками, а не 224920,09 грн .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.10.2008 між АКІБ "УкрСиббанк" (найменування змінено на АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 (далі Відповідач 1) був укладений кредитний договір № 0 (далі кредитний договір), за умовами якого Банк зобов'язався надати останньому кредит в сумі 260 000,00 грн., строком до 23.10.2018, а ОСОБА_1 зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит та сплатити плату за його користування у порядку та на умовах, зазначених у договорі. За користування кредитними коштами Відповідач 1 зобов'язався сплатити проценти у розмірі 26,00% річних, які нараховуються та сплачуються в порядку, передбаченому п. 1.3 Договору.

З метою забезпечення виконання зобовязань Відповідача 1, 23.10.2008 між Банком, ОСОБА_2 (Долі відповідач 2) та Відповідачем 1 було укладено Договір іпотеки за умовами якого Відповідач 1 передав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 134,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. луганськ, вул. Западна тупік 2, будинок 35 та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах на праві приватної власності.

21.09.2015 між ПАТ «УкрСибббанк" та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір факторингу №27, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.10.2008, укладеним між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "ФК "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ".

29.09.2015 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та АТ "УкрСиббанк" укладено Договір про відступлення права вимоги №2 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу №27 від 21.09.2015

Відповідача 1 неналежно виконує зобовязання за кредитним договором № 0 від 23.10.2008 внаслідок чого станом на 21.09.2015 становить 376669,34 грн.

21.09.2015 між ПАТ «УкрСибббанк" та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір факторингу №27, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.10.2008, укладеним між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "ФК "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ".

29.09.2015 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та АТ "УкрСиббанк" укладено Договір про відступлення права вимоги №2 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу №27 від 21.09.2015

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судові засідання, призначені на 11.09.2017, 20.09.2017,19.10.2017, 16.11.2017 не зявилися, про день, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Справи Камянобрідського районного суду м.Луганська", оскільки відповідачі зареєстрований на тимчасовоокупованій території України визначеній Верховною Радою України куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

23.10.2008 між АКІБ "УкрСиббанк" (найменування змінено на АТ "УкрСиббанк" ) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0 , за умовами якого Банк зобов'язався надати останньому кредит в сумі 260 000,00 грн. на споживчі потреби, строком до 23.10.2018, а ОСОБА_1 зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит та сплатити плату за його користування у порядку та на умовах, зазначених у договорі. За користування кредитними коштами ОСОБА_1 зобов'язався сплатити проценти у розмірі 26,00% річних, які нараховуються та сплачуються в порядку, передбаченому п. 1.3 Договору. Також сторони погодили, що розмір ануїтентичного платежу складає 6100,00 гривень, а день його сплати - 23 число кожного місяця протягом строку кредитування.(а.с.4)

Цього ж дня сторони підписали Графік платежів (а.с.6-8)

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0 23.10.2008 між Банком (іпотекодержателем) та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (відповідачами) було укладено Договір іпотеки за умовами якого було передано в іпотеку житловий будинок з прибудовами, загальною площею 134,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Западна тупік 2, будинок 35 та земельну ділянку, що виділена в натурі, межі якої визначено на місцевості, на якій знаходиться нерухоме майно .

Обумовлена сторонами ціна предмета іпотеки становить 828800 (вісімсот двадцять вісім) тисяч гривень.

Відповідачі є співвласниками предмету іпотеки в рівних частинах на праві приватної часткової власності (а.с.13-15)

21.09.2015 між ПАТ «УкрСибббанк" та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір факторингу №27, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.10.2008, укладеним між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "ФК "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" (а.с.18-19)

22.09.2017 підписано акт приймання передачі реєстру боржників (а.с.20), згідно реєстру до договору факторингу №27 від 21.09.2015 ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 376669,34 грн (а.с.21)

29.09.2015 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та АТ "УкрСиббанк" укладено Договір про відступлення права вимоги №2 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу №27 від 21.09.2015 (а.с.22) згідно реєстру боржників значиться ОСОБА_1 (а.с.25)

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки Іпотекодержателем житлового будинку за адресою: м. Луганськ, вул. Западна тупік 2, будинок 35 та земельної ділянки з кадастровим номером :03:010:0009 значиться ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (а.с.15 зворотній бік,16)

Згідно звіту про оцінку від 06.02.2017 вартість житлового будинку, загальною площею 134,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Западна тупік 2, будинок 35 складає 239800 гривень (а.с.17)

Відповідач ОСОБА_1 неналежно виконує зобовязання за кредитним договором № 0 від 23.10.2008 внаслідок чого станом на 21.09.2015 становить 376669,34 грн, а саме 218916,73 грн заборгованість по тілу кредиту; 157752,61 грн заборгованість за відсотками (а.с.9-12)

Отже, судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання зобовязання за кредитним договором, що забезпечене іпотекою.

Суд вирішуючи спір по суті заявлених вимог виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір.

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року,договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 23.10.2008 між АКІБ "УкрСиббанк" (найменування змінено на АТ "УкрСиббанк") та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0 , за умовами якого Банк надав останньому кредит в сумі 260 000,00 грн., строком до 23.10.2018, зі сплатою процентіви у розмірі 26,00% річних, та щомісячною сплатою до 23 числа кожного місяця протягом строку кредитування ануїтентичними платежами по 6100,00 гривень (а.с.4,6-8).

При цьому зобовязання ОСОБА_1 забезпечено іпотечним договором від від 23.10.2008, так в іпотеку передано житловий будинок з прибудовами, загальною площею 134,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Западна тупік 2, будинок 35 та земельну ділянку, що виділена в натурі, межі якої визначено на місцевості, на якій знаходиться нерухоме майно . Обумовлена сторонами ціна предмета іпотеки становить 828800 (вісімсот двадцять вісім) тисяч гривень,а відповідачі є співвласниками предмету іпотеки в рівних частинах на праві приватної часткової власності (а.с.13-15).

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону.

ОСОБА_1 порушив умови договору та згідно виписки по особовому рахунку станом на 21.09.2015 заборгованість за кредитним договором становить 376669,34 грн, а саме 218916,73 грн заборгованість по тілу кредиту; 157752,61 грн заборгованість за відсотками. Заборгованість виникла з лютого 2014 року (а.с.9-12)

Згідно договору факторингу №27 від 21.09.2015 право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.10.2008, укладеним між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "ФК "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" (а.с.18-19) а згідно договору про відступлення права вимоги №2 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу №27 від 21.09.2015 це право також відійшло до ТОВ "ФК "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ".

Позивач просить звернути стягнення в рахунок зв рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 23.10.2008, в сумі 376 669,34 грн. на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 134,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Западна тупік 2, будинок 35 та належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках на праві приватної часткової власності.

Законом України "Про іпотеку" передбачено три способи реалізації предмета іпотеки: за рішенням суд (стаття 39), продажу іпоткодержателем (стаття 38) та передачу права власності на предмет іпотеки іпотекодержателю (стаття 37).

Верховний Суд України в своїх постановах сформував правовий висновок про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу (справи №6-1851цс15, №6-1388цс16, №6-1625цс16, № 6-2457цс16, №6-2967цс16, №6-3934цс16, №6-679цс17).

В статті 38 Закону України "Про іпотеку" закріплено однозначну самостійність іпотекодержателя продажу предмета іпотеки від свого імені без необхідності одержання якого-небудь окремого повноваження від іпотекодавця та передбачена наступна процедура реалізації іпотекодержателем права на продаж предмета іпотеки від власного імені.

Іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог.

Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог.

Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд.

Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю.

Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки.

Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону.

Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Для забезпечення реалізації права іпотекодержателя на самостійну реалізацію предмета іпотеки передбачена спеціальна процедура нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу предмета іпотеки, яка закріплена в пункті 2.7 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, в якому зазначено , що якщо договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження.

Для посвідчення такого договору іпотекодержатель зобовязаний за тридцять днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти такий договір. Іпотекодержатель має документально підтвердити нотаріусу, що він повідомив осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, законодавством передбачено право та визначена процедура продажу предмета іпотеки іпотекодержателем.

Крім того, сторони іпотечного договору вирішили питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі

В пункті 4.1 іпотечного договору зазначено, що Іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у таких випадках:

- у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зововязання за цим договоромабо будь - якого зобовязання забезпеченого іпотекою за цим Договором;

- уразі виникнення загрози знищення пошкодження чи втрати Предмета іпотеки;

- в інших випадках відповіднодо чинного законодавства;

При цьому в п.4.2 іпотечного договору зазначено, що звернення стягнення здійснюється на підставі:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

- позасудового врегулювання у відповідності до умов цього Договору та Закону Українеи "Про іпотеку";

- з інших передбачених законодавством України підстав.

В пункті 5.2.2 іпотечного договору сторони внесли застереження, яким Іпотекодержателю надається право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позхасудового врегулювання, а саме права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимрг Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку".

Отже, не тільки Законом, але й укладеним сторонами договором передбачено право Іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу належного відповідачам нерухомого майна-предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі -продажу від імені Іпотекодавця в позасудовому порядку.

В статті 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на судовий захист у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд вважає, що право позивача не можна вважати порушеним, оскільки позивач звернувся до суду, не дотримуючись умов укладеного ним іпотечного договору, який є обов'язковим для виконання не тільки відповідачами, але й позивачем. Позивач не посилався на обставини, які унеможливлюють самостійну реалізацію предмета іпотеки банком згідно в позасудовому порядку згідно з процедурами, встановлені законодавством.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Оскіоьки судом приймається рішення про відмову в задоволенні позовних вимог судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Марківський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом..

Суддя Марківського районного суду В. М. Шкиря