Справа № 362/3770/16-ц Головуючий у І інстанції Ковбель М. М.
Провадження № 22-ц/780/3451/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 18.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

18 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Голуб С.А.

суддів: Верланова С.М., Приходька К.П.,

за участі секретаря Марченка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з 16 грудня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 07 травня 2016 року близько 00 год. 10 хв. вона повернулася додому з гостей, через що чоловік почав її ображати нецензурною лайкою та вдарив позивачку по обличчю. Внаслідок таких дій відповідача, позивач отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозгу з цефалгічним синдромом, вегетативними порушеннями, забитої рани спинки носу. Позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у Васильківській центральній районній лікарні .

07 травня 2016 року звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Київській області, де розпочали досудове розслідування.

На підставі викладеного та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд першої інстанції стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 4000 грн., матеріальну шкоду у розмірі 1727 грн. 55 коп. та судові витрати.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував усі докази у справі та не надав їм належної правової оцінки, що призвело до необґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Так суд дослідивши кримінальне провадження не оцінив того, що в ньому містилась судово-медична експертиза відносно позивача, згідно з висновком якої вона отримала тілесні ушкодження які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя або незначну втрату працездатності. А також суд поверхнево оцінив покази свідків у справі. На думку позивача, свідок ОСОБА_4 давав неправдиві свідчення.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі скаржник просила апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання позивач не зявилась. Судові повістки, що були двічі надіслані на зазначену нею адресу вона не отримує і вони повертаються до суду у зв»язку із закінченням їх терміну зберігання у поштовому відділенні. Однак її представник ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак в судове засідання не зявився.

Дослідивши обставини справи, заслухавши доповідь головуючого судді у справі, пояснення представника відповідача по справі, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 грудня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб .

Відповідно до виписки №465 Васильківської центральної районної лікарні, ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні з 07.05.2016 року по 17.05.2016 року з діагнозом закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозгу з цефалгічним синдромом, вегетативними порушеннями, забитої рани спинки носу та зупинена носова кровотеча.

Відповідно до висновку по матеріалам перевірки від 16.05.2016 року наданого інспектором Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6, ОСОБА_2 надала пояснення, що 07 травня 2016 року близько 00 год. 10 хв. вона повернулася додому, де її чоловік ОСОБА_3 почав її ображати нецензурною лайкою та наніс удар кулаком в ніс.

Відповідно до висновку експерта №212, який було проведено на підставі постанови слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_7, що міститься в матеріалах кримінального провадження, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001405 від 03.06.2016 року, які було досліджено в судовому засіданні, згідно обставин справи ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_2 нанесла йому тілесні ушкодження розвідним (гаїчним) ключем по голові, згідно висновку у ОСОБА_3 виявлено забиту рану на стадії рубцювання, розташована в центральній частині лобної ділянки голови, яка виникла внаслідок взаємодії тіла потерпілого ОСОБА_3 з тупим предметом, можливо 06.05.2016 року.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що надані позивачем докази у справі не підтверджують ту обставину, що проблеми зі здоровям та необхідність лікування були спричинені бійкою з відповідачем.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду виходячи з такого.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином позивач насамперед мала довести, що відповідач вчинив щодо неї неправомірні дії (наніс тілесні ушкодження), довести вину відповідача у заподіянні їй тілесних ушкоджень і вже після цього доводити наявність моральної шкоди та розмір відшкодування.

Однак позивач не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували протиправність дій відповідача щодо неї. Суд обґрунтовано виходив з того, що ні показання свідків, ні письмові матеріали справи не підтверджують тих обставин, якими позивач обґрунтовувала свій позов.

Наявність у позивача тілесних ушкоджень не є підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки позивач мала довести, що ці тілесні ушкодження їй завдав відповідач, тобто вчинив щодо неї неправомірні дії.

Враховуючи вище викладені обставини справи і докази на які посилається позивач, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В АЛ И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів, починаючи з дня її проголошення.

Головуючий

Судді