Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Ступак О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому проваджені Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції по справі за позовною заявою кредитної спілки «Шанс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30 січня 2007 року, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограду від 15 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 07 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

В березні 2016 рокуОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом кредитної спілки «Шанс» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30 січня 2007 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на примусовому виконанні у Кіровському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа виданого 22 лютого 2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь кредитної спілки «Шанс» заборгованості за кредитним договором від 30 січня 2007 року в сумі 32 761,37 грн.

В зв'язку з тим, що між кредитною спілкою «Шанс» та ОСОБА_3 06 березня 2015 року було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого КС «Шанс» відступила на користь ОСОБА_3 своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами на суму 32 761,37 грн, в тому числі за договором від 30 січня 2007 року та заміною кредитора у зобов'язанні, що є підставою для процесуального правонаступництва в цьому спорі у відповідності до статей 512, 514 ЦК України.

Враховуючи викладене, просилазамінити сторону стягувача у виконавчому провадженні з КС «Шанс» на правонаступника ОСОБА_3

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограду від 15 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 07 червня 2016 року, залишено без задоволення заяву ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому проваджені.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати постановлені судові рішення, і постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвали судів постановленні з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Судами встановлено, що згідно постанови державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 10 червня 2015 року вбачається, що відкрито виконавче провадження по виконавчому листу, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 22 лютого 2010 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь КС «Шанс» заборгованості в розмірі 32 761,37 грн. (а.с. 38).

Відповідно до витягу з договору про відступлення прав вимоги від 06 березня 2015 року, укладеним між ОСОБА_3 та КС «Шанс» право грошової вимоги за кредитним договором від 30 січня 2007 року, укладеним між ОСОБА_3 та КС «Шанс» перейшло до ОСОБА_3 (а.с.36-37).

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини першої цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається.

Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, керуючись положеннями статтями 1, 21 Закону України «Про кредитні спілки», статтями 512, 515 ЦК України дійшов правильного висновку про те, що спірні зобов'язання випливають з кредитного договору, укладеного кредитною спілкою з фізичною особою, надання кредитних коштів здійснено за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов'язання тісно пов'язані з особою кредитора і в силу положень ст. 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов'язаннях не допускається.

Висновки судів попередніх інстанцій узгоджуються із правовою позицією висловленою у постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Апеляційним судом обґрунтовано не взято до уваги доводи заявника щодо відступлення права вимоги саме власнику коштів, оскільки кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків місцевого та апеляційного судів не впливають та їх не спростовують.

Ураховуючи викладене та положення ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвали судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограду від 15 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

О.В.Ступак

І.М. Фаловська