Справа № 372/3008/17
Провадження № 2-1611/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, в якому просить визнанати за ним право на завершення приватизації земельної ділянки площею 2,350 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322318:7700:10:021:0015, та одержання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 травня 2005 року помер батько позивача, ОСОБА_2, після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді вказаної земельної ділянки. Позивач звернувся до нотаріальної контори з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на зазначену земельну ділянку, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно, а державний акт на земельну ділянку виданий після смерті ОСОБА_2Посилаючись на зазначені обставини та на те, що за життя батько розпочав процедуру приватизації вищезазначеної земельної ділянки, позивач просив суд, оскільки він прийняв спадщину, але не може отримати Свідоцтва про право на спадкове майно ( в частині земельної ділянки) його позов задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача, Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, з позовом погоджується та заперечень не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ст. 57 ЦПК України встановлює, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів і т.д.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 24 травня 2005 року помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 1-ОК № 018341 (а.с. 6).

На випадок своєї смерті, ОСОБА_2 своїм майном не розпорядився, заповіту не залишив, а єдиним спадкоємцем першої черги його майна за законом є його син ОСОБА_1, зазначені обставини підтверджуються копією належним чином завіреної спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2

Спадщину позивач прийняв та отримав Свідоцтва про право на спадщину за законом на наступне майно: на 1/3 частину квартири, що знаходиться в селі Старі Безрадичі, по вулиці Комсомольській в будинку № 62, квартира під № 1, та на пайовий фонд КСП «Колос» с. Старі Безрадичі.

У видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,350 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322318:7700:10:021:0015, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку, що підтверджується листом Обухівської районної державної нотаріальної контори від 12.05.2017 року № 877/02-14.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями, згідно зі ст. 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, в зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за законом, а його звернення до суду є правомірним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Так як судом встановлено, що інших осіб, які бажали успадкувати майно не встановлено, що підтверджує та не викликає у суду сумніву, щодо права на завершення приватизації та одержання документів на вищезазначену земельну ділянку на імя ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом за позивачем.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що за життя у спадкодавця виникло право на вищезазначені земельні ділянки та він розпочав процедуру приватизації зазначеної земельної ділянки, що підтверджується наступним.

ОСОБА_2 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), на його замовлення було розроблено та затверджено Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки (паї) громадян в межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, присвоєно кадастровий номер 322318:7700:10:021:0015 земельній ділянці площею 2,350 га та виготовлено державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 498417, що був виданий після смерті ОСОБА_2

Приписами ст. 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_2, набув майнове право на вищезазначену земельну ділянку, оскільки за її життя було прийнято рішення компетентним органом про передачу земельної ділянки їй у власність, однак не набула права власності, оскільки розпочала процедуру приватизації, але за життя не отримала державний акт та не провела його державної реєстрації, згідно діючого на той час законодавства, то, відповідно, і спадкоємець - позивач у справі - набув майнове право в порядку спадкування на дану земельну ділянку, а саме: право на завершення приватизації земельної ділянки та одержання на своє імя документів, що посвідчують право власності на вищезазначену земельнуділянку.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки іншим способом позивач захистити свої права не має можливості. Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки останній питання про їх розподіл не порушував.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 174, 197, 212-214, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельної ділянки площею 2,350 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 322318:7700:10:021:0015, та одержання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Болобан В.Г.