Справа № 127/5406/17
Провадження № 2/127/2720/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.
при секретареві Бородіч О.О., Костантинова А.К., Мельника А.В.
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача Швеця Олександра Вікторовича,
представників третьої особи Вінницької міської ради Федчишена Вячеслава Андрійовича, ОСОБА_3 ,
представників третьої особи квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці Половини Андрія Володимировича, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до 60 будинку офіцерів Збройних Сил України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору, - виконавчий комітет Вінницької міської ради, квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з позовом до 60 будинку офіцерів Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії в частині зняття його з квартирного обліку та виключення зі списків військовослужбовців, які перебувають у черзі на отримання житлових приміщень. Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що в період з 20.11.1974 року по 09.07.2010 року він проходив військову службу у Збройних Силах України, та перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у загальній черзі з 20.06.2001 року, в першочерговій з 27.11.2003 року та в позачерговій з 30.11.2011 року. Позивачеві у 1996 році за рахунок фондів Міністерства оборони України була виділена 2 кімнатна квартира загальною площею 49,5 м2, розташована за адресою АДРЕСА_1 . 07.09.2000 року ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби було переміщено до м. Вінниці. Так як за місцем проходження військової служби в м. Вінниці позивач не був забезпечений житлом, тому він подав рапорт для зарахування на квартирну чергу. Рішенням житлової комісії 60 будинку офіцерів від 20 січня 2001 року, ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік у Вінницькому гарнізоні при 60 будинку офіцерів, де він перебував на квартирному забезпеченні. 05 березня 2005 року за рахунок коштів Міністерства оборони України, ОСОБА_1 було надано службове жиле приміщення - 1 квартиру, житловою площею 18,4 м2, розташованою за адресою АДРЕСА_2 . Рішенням суду від 28.07.2011 року між ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_5 було розірвано шлюб. 20.12.2011 року ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області було визнано мирову угоду за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, відповідно до якої було припинено право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину квартиру розташованої за адресою АДРЕСА_1 . 07.09.2000 року. Рішенням житлової комісії при 60 будинку офіцерів від 04.10.2016 року, оформлене протоколом № 106, постановлено зняти позивача з квартирного обліку та виключити зі списку військовослужбовців які перебувають у черзі на отримання житлових приміщень. Дане рішення позивач вважає таким, що суперечить законам України, та істотно порушує його права, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.
31.03.2017 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій крім позовних вимог викладених у первісний позовної заяві, просив зобов`язати житлову комісію 60 будинку офіцерів ЗСУ відновити становище, яке існувало до порушення та поновити ОСОБА_1 на обліку осіб які потребують поліпшення житлових умов.
Позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві просили задовольнити позов в повному обсязі. Позивач посилався на пенсійний вік, вислугу років, стан здоров"я та просив не позбавляти його права на житло. Представник позивача посилався на ст. 35 ЖК УССР та ст. 5 ЦКУ- дію нормативного акту у часі та вважав, що при вирішенні спору суд повинен керуватися Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 3.02.95 N 20 та вважав, що позивач має право перебувати на обліку для отримання житла в іншому населеному пункті попри отримання квартири в м. Бердичеві.
Представник відповідача ОСОБА_6 заперечував проти позову, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник зазначив, що ОСОБА_1 у 1996 році був забезпечений службовою 2-х кімнатною квартирою за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому в вересні 2000 року ОСОБА_1 був переведений для подальшого проходження військової служби до Вінницького гарнізону і згідно його рапорту рішенням житлової комісії 60 будинку офіцерів ЗСУ від 27.11.2003 року разом з членами сім"ї був включений у списки на першочергове отримання житла з 20.6.2001 року у Вінницькому гарнізоні. Згідно п. 24 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затверджено наказом Міністра оборони України від 3.02.95 N 20, - надання житла військовослужбовцям провадиться після здачі ними жилої площі, яку вони займали, за попереднім місцем служби (навчання), крім випадків, коли там залишилися проживати повнолітні члени їх сім`ї. Представник відповідача вказав, що відомості про те, що ОСОБА_1 приватизував квартиру АДРЕСА_3 , а в подальшому погіршив своє житлове становище відмовившись від права власності на 1/3 частку квартири при поділі майна подружжя відповідач дізнався з листа КЕВ м. Вінниці від 22.08.2016 року. Відтак, перевіривши викладені в листі обставини, проаналізувавши норми Житлового законодавства та Наказу МО України № 737 від 30.11.2011 року житлова комісія прийняла рішення про зняття підполковника ОСОБА_1 із квартирного обліку та виключення його зі списку військовослужбовців, які перебувають на черзі на отримання житлових помешкань.
Представник третьої особи Виконавчого комітету Вінницької міської ради заперечував проти позову, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник вказав, що квартири МОУ відносяться до службових, виконком ВМР не приймає участі в обліку та розподілі житла, що відноситься до Міноборони України.
Представник третьої особи КЕВ м. Вінниці заперечував проти задоволення позовних вимог, підтвердив обставини, викладені представником відповідача, вказав, що з моменту отримання і приватизації житла в м. Бердичеві ОСОБА_1 втратив право на отримання іншого житлового помешкання, вважав, що ОСОБА_1 для отримання нового житла повинен здати те, що раніше було отримано ним для себе і членів своєї сім"ї.
Суд дослідив матеріали справи:
- витяг з протоколу № 106 засідання житлової комісії при 60 будинку офіцерів від 04.10.2016 року ( на а.с. 11) , згідно якого ОСОБА_1 знятий з квартирного обліку та виключений зі списку військовослужбовців, які перебувають у черзі на отримання житлових приміщень.
- довідку Начальника КЕВ м. Житомира ( на а.с. 12) , згідно якого в 1996 році ОСОБА_1 на сім"ю з 3-х осіб забезпечений службовою 2-х кімнатною квартирою за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням Бердичівського міськвиконкому від 12.02.2000 року № 55 знятий статус службової квартири. В подальшому квартира була приватизована. Ухвалою Берждичівського міськрайсуду від 20.12.2011 року було визнано мирову угоду, згідно якої ОСОБА_1 відмовився від права власності на 1/3 частку вказаної квартири.
- свідоцтво про право власності ( на а.с. 13, 49) , згідно якого на 22.02.2000 року ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 зазначені власниками квартири АДРЕСА_3 .;
- свідоцтво про укладення шлюбу ( на а.с. 16), згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб 19.11.1983 року;
- рішення Ленінського районного суду м. Вінниці ( на а.с. 17) , згідно якого 28.07.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано;
- ухвалу Бердичівського міськрайсуду від 20.12.2011 року ( на а.с. 19) , згідно якого затверджено мирову угоду по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розподіл майна, , - ОСОБА_1 відмовився від права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_5
- копію ордеру ( на а.с. 20, 53, ) , згідно якого ОСОБА_1 отримав право на зайняття службового житлового приміщення - квартири АДРЕСА_5 ;
- лист начальника КЕВ м. Вінниці ( на а.с. 21), згідно якого Начальник 60 БО повідомлений про отримання ОСОБА_1 службового житлового помешкання - квартири АДРЕСА_3 , приватизацію вказаної квартири та штучного погіршення ОСОБА_1 житлових умов шляхом відмови від права власності на 1/3 частку вказаної квартири на користь колишньої дружини;
- наказ командира В/ч НОМЕР_1 від 05.07.2010 року ( на а.с. 22, 62) , згідно якого ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас. Вислуга років у ЗС календарна 35 років, пільгова - 35 років;
- витяг з послужного списку підполковника запаса ОСОБА_1 ( на а.с. 23-24), згідно якого з 20.11.1974 року почато службу в якості музиканта оркестру, закінчено 09.06.2010 року в якості начальника центру війського-музичного мистецтва - начальника військової оркестрової служби;
- рапорт ОСОБА_1 від 28.05.2001 року ( про зарахування до квартирного обліку в зв`язку з відсутністю житла в м. Вінниці ( на а.с. 43), згідно якого ОСОБА_1 повідомив про наявність житла в м. Бердичеві, приватизованого ним і членами його сім"ї;
- витяг з протоколу житлової комісії від 20.06.2011 року ( на а.с. 44) про постановку ОСОБА_1 на квартирний облік загальної чергиз відміткою про наявність житла в м. Бердичеві;
- копію паспорта ОСОБА_1 ( на а.с. 52) , згідно якого останній зареєстрований в АДРЕСА_2 ;
- рапорт ОСОБА_1 від 26.11.2003 року ( про зарахування до квартирного обліку в зв`язку з відсутністю житла в м. Вінниці ( на а.с. 50), згідно якого ОСОБА_1 повідомив про наявність житла в м. Бердичеві, приватизованого ним і членами його сім"ї і зобов`язався здати його при отриманні ордену на житло;
- витяг з протоколу № 3 засіданеня житлової комісії при БОПСЗСУ від 27.11.2003 року ( на а.с. 51) про постановку ОСОБА_1 з сім"єю на квартирний облік у списик на першочергове отримання житла;
- довідки з місця проживання ( на а.с. 55,56 ), згідно якого ОСОБА_1 зареєстрований в службовій квартирі АДРЕСА_2 ;
- рапорт ОСОБА_1 про внесення змін до облікової картки в зв`язку з розлученням від 17.05.2012 року ( на а.с. 64);
- витяг з протоколу № 61 від 30.11.2011 року засідання житлової комісії при 60 будинку офіцерів ( на а.с. 63), згідно якого ОСОБА_1 в зв`язку зі звільненням з військової служби включено в списки на позачергове отримання житла з 20.11.2011 року;
- довідку ТОВ "Енергоагроімпекс"( на а.с. 66), згідно якого з 2007 року до 2012 року ОСОБА_8 була зареєстрована разом з ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 .
Докази про право позивача перебувати у списку на позачергове отримання житла суду не надавались.
Вивчивши докази суд встановив, що ОСОБА_1 є підполковником запасу, проживає в службовій однокімнатній квартирі АДРЕСА_5 та згідно протоколу № 106 засідання житлової комісії при 60 будинку офіцерів від 04.10.2016 року ( на а.с. 11) знятий з квартирного обліку та виключений зі списку військовослужбовців, які перебувають у черзі на отримання житлових приміщень. ОСОБА_1 має вислугу - 35 років. 22.02.2000 року разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 позивач приватизував квартиру АДРЕСА_3 , отриману ним на сім"ю з 3-х осіб в 1996 році службову квартиру, з якої знято статус " службового житлового помешкання" рішенням Бердичівського міськвиконкому від 12.01.2000 року № 55.
Оскільки позивач має статус військовослужбовця правові відносини, які склалися між учасниками процесу слід регулювати Законом України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", нормативними актами що стосуються військовослужбовців та Житловим Кодексом України.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити з наступних підстав.
Згідно п. 4 ч.1 ст. 12 Закону України " Про соціальний захист військовослужбовців і членів їх сімей", - військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Відповідно до п. 1.3 та п. 2.18 пп. 1 Наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями шляхом надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.
Згідно п. 24 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України , затверджено наказом Міністра оборони України від 3.02.95 N 20, надання житла військовослужбовцям провадиться після здачі ними жилої площі, яку вони займали, за попереднім місцем служби (навчання), крім випадків, коли там залишилися проживати повнолітні члени їх сім`ї. Отже, хоч у вказаному положенні не зазначалось право на отримання військовослужбовцем і членами їх сімей один раз протягом військової служби, як це зазначено в п. 1.3 та п. 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737., про те обов`язок здати попередньо отриману житлову площу був зазначений. Отже, з аналізу вказаного законодавства, можна зробити висновок, що право на отримання військовослужбовцем та членами його сім"ї декількох житлових приміщень в різних місцях служби законодавством не передбачений.
Що до можливості перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, суд зазначає що Закон України " Про статус та соціальний захист військовослужбовців і членів їх сімей" має переважне право у застосуванні та спростовує Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України , затверджено наказом Міністра оборони України від 3.02.95 N 20 ( що діяло на момент постановки позивача на облік) за нормами, які йому ( Закону ) суперечать. Так з гідно ч.5 ЦК України, інші органи державної влади України, органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом.
Суд приймає до уваги те, що позивач в 1996 році в час проходження військової служби на сім"ю з 3-х осіб отримав службову квартиру за адресою АДРЕСА_1 , разом з членами сім"ї приватизував її, а в подальшому відчужив свою частку власності у вказаній квартирі дружині, уклавши мирову угоду при поділі майна подружжя. Отже позивач реалізував своє право на отримання житла.
Відповідно до п. 2.18 Наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку.
З огляду на те, що позивач вже отримував житло в період проходження служби, суд вважає, що житлова комісія при 60 будинку офіцерів в межах свої повноважень та відповідно до норм законодавства ( ст. 12 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців і членів їх сімей" та п.п. 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737) прийняла рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та виключення його зі списків на отримання житлового приміщення.
Позивач має місце проживання - забезпечений службовою квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Отже право позивача, передбачене ч.1 статті 47 Конституції України не порушено. Оскільки позивач досяг пенсійного віку, має вислугу 35 років, - він не може бути виселений з вказаного службового приміщення. Тому суд вважає, що твердження позивача та його представника про порушення права позивача на житло є безпідставним.
Отже на підставі вищевикладеного, суд вважає, що єдиною метою постановлення на квартирний облік є забезпечення жилим приміщенням осіб, що потребують поліпшення житлових умов, а тому твердження представника позивача про те, що знаходитись на квартирному обліку позивач може, хоча при цьому може і не мати права на забезпечення житловою площею є довільним тлумаченням правових норм. Позивач при постановленні на квартирний облік в 2001 році, вже був забезпечений жилим приміщенням за рахунок фондів Міністерства оборони, а отже його повторне перебування на квартирному обліку суперечить п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача поновлення попереднього стану - поновлення ОСОБА_1 на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов .
За вказаних обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити.
Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати належить залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до 60 будинку офіцерів Збройних Сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору виконавчий комітет Вінницької міської ради, квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному суді Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту винесення.
Суддя: