Справа № 303/2624/17
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі суддів:

головуючого - судді Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі : Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, який мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22 лютого 2017 року стягнуто з нього - ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з 31.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час його матеріальне становище змінилося, так як 21.03.2017 року внесено запис №4001253 про проведення державної реєстрації припинення ним підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця, і з цього часу по сьогоднішній день він ніде не працює, не отримує доходів, оскільки не має можливості влаштуватись ні на яку роботу із заробітком необхідним для утримання не лише себе, але й свого сина, а також має на утриманні непрацездатну матір, яка є пенсіонером та дитиною війни. Враховуючи вказані обставини, позивач просив суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина з 1100 грн. до 540 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитини повноліття, щомісячно.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 30 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким заявлений позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні поданого позову суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності.

Колегія суддів вважає, що цей висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих, сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення алмінтів - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з 31.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В решті позову відмовлено, стягнуто судові витрати. Дане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 26 квітня 2017 року (а.с.5-7).

Подаючи у травні 2017 року, тобто після спливу декількох тижнів після набрання законної сили рішення суду, яким визначено розмір аліментів, позов про зменшення аліментів, позивач послався на те, що у нього погіршився матеріальний стан, оскільки 21.03.2017 року припинено ним підприємницьку діяльність як фізичної особи-підприємця, і з цього часу він ніде не працює, не отримує доходів, та має на утриманні непрацездатну матір, яка є пенсіонером та дитиною війни.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що припинення підприємницької діяльності позивачем мало місце, ще до набрання чинності рішення суду від 22.02.2017 року, яким визначено аліменти на сплату дитини в розмірі 1100 грн., а тому дана обставина не може свідчити про погіршення матеріального становища позивача після ухвалення судом рішення.

Позивачем не подано будь - яких доказів, що він має на утриманні непрацездатну матір, яка є пенсіонером та дитиною війни. Більше того, наявність на утриманні у позивача матері, яка є пенсіонером, не може слугувати підставою для зменшення позивачу розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки мати позивача отримує пенсію і може забезпечити свої мінімально необхідні життєві потреби.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що мати позивача ОСОБА_4 з 21.02.2017 року зареєстрована фізичною особою - підприємцем з видом діяльності: роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям.

Додані до апеляційної скарги договір, консультації офтальмолога, виписний епікриз, квитанції та чеки про оплату лікування ОСОБА_4 не можуть слугувати доказом того, що вказана особа перебуває на утриманні апелянта (позивача), а витрати були понесені саме ним, оскільки в наданих суду квитанціях та чеках, платником за лікування зазначено саме ОСОБА_4

Не заслуговують на увагу посилання апелянта в підтвердження заявлених вимог, що він перебуває на амбулаторному лікуванні, має діагноз: посттравматичний остіоартроз правого кульмового суставу, і не може влаштуватись на роботу, оскільки з долученої копії амбулаторної карти не вбачається, що він є особою, яка втратила працездатність, та наявні медичні протипоказання чи висновки відповідних медичних лікарських комісій щодо обмеження або заборони працевлаштування апелянта. Апелянт є молодою працездатною особою і має можливість працевлаштуватись для необхідного матеріального забезпечення своєї дитини.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

апеляційну ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: