15.11.2017 року Провадження №2/425/624/17
Справа №425/2539/17
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Гайворонська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданим від імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся від імені ОСОБА_2 до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 91 у будинку 34-А по вулиці Будівельників у місті Рубіжне Луганської області.
Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином. У судове засідання 15 листопада 2017 року для розгляду справи по суті особи, які беруть участь у справі, не зявились. Представник позивача та позивач подали заяву, якою просили розглянути справу без їх участі, а у випадку неявки відповідача розглянути справу у заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, а правом на подачу заперечень та доказів, якими вони обґрунтовуються не скористався.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про проведення судового засідання 31 жовтня 2017 року та 15 листопада 2017 року, та від якого заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило і причини неявки ним не повідомлені, а позивач та її представник не заперечували проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати, та у порядку частини пятої статті 209 Цивільного процесуального кодексу України занесена до журналу судового засідання.
Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, представник позивача вказав на те, що ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1. У цій квартирі має зареєстроване місце проживання її син ОСОБА_3. ОСОБА_4 з 2007 року не проживає у вказаній квартирі. А реєстрація відповідача у квартирі заважає реалізувати ОСОБА_5 право користування та розпорядження квартирою у повному обсязі.
На основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини:
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майноАДРЕСА_2 у будинку № 34-А, що знаходиться по вулиці Будівельників у місті Рубіжне Луганської області, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 з 07 грудня 2006 року (а.с. 9,10,11).
У вказаній квартирі, має зареєстроване місце проживання син ОСОБА_5: ОСОБА_3, який отримав право користування квартирою № 91 у будинку №34-А, що розташований по вулиці Будівельників у місті Рубіжне Луганської області, як член сім`ї ОСОБА_5 (а.с.12).
Відповідно до акту встановлення факту не проживання осіб за місцем реєстрації, від 09 листопада 2017 року (складеним депутатом Рубіжанської міської ради Луганської області ОСОБА_6, в присутності сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8) ОСОБА_3, у квартирі № 91, що знаходиться у будинку № 34-а по вулиці Будівельників в місті Рубіжне Луганської області, не проживає з 2015 року (а.с.35).
Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини у сфері права власності, в межах яких між ними виник спір щодо наявності у відповідача, як члена сім`ї власника, права користування квартирою у звязку з його відсутністю понад один рік.
Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:
Відповідно до положень частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з частиною першою статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.
Також положення частин перших статей 383 і 405 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України) прямо встановлюють, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. При цьому житлове приміщення, яке члени сім`ї мають право займати визначається власником.
Отже, член сім`ї власника квартири може отримати право користування нею від власника, який при цьому, може визначити конкретне житлове приміщення у квартирі яким може користуватись член його сім`ї.
Судом встановлено, що відповідач отримав право користування квартирою № 91, що знаходиться у будинку №34-а, по вулиці Будівельників у місті Рубіжне Луганської області, саме як член сім`ї власника, оскільки відповідач являється сином позивача (а.с.4-5,12).
ОСОБА_4 згідно з положеннями частини другої статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Тож з огляду на те, що відповідач продовжує бути зареєстрованим у квартирі №91, яка знаходиться в будинку №34-а, що розташований по вулиці Будівельників в місті Рубіжне Луганської області, але позивачем доведена його відсутність у квартирі без поважних причин понад один рік, суд констатує що така обставина дійсно створює перешкоди позивачу у користуванні своєю власністю, які слід усунути.
Способом усунення таких перешкод буде визнання відповідача таким, що втратив право користування названою квартирою, про що власне і просить позивач.
Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Отже, керуючись статтями 208,209,212-215,224-233 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 подану від імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування квартирою № 91, яка знаходиться в будинку №34-а, що розташований по вулиці Будівельників в місті Рубіжне Луганської області.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуто Рубіжанським міським судом Луганської області шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення до цього суду протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання позивачем апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення, якщо таку заяву не було подано. У разі подання позивачем апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У разі подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили після закінчення строку на подання ним апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання ним апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя - Д.С. Коваленко