УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рахімової А.С. від 9 листопада 2015 року про відкриття виконавчого провадження №49346420, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Рахімової А.С. від 9 лютого 2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП 49346420 про солідарне стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь АТ «Укрексімбанк» 13541261,93 грн заборгованості за кредитним договором, з посиланням на те, що виконавче провадження відкрито в порушення ч. 1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» за спливом річного строку пред'явлення виконавчого листа Червонозаводського районного суду м. Харкова виданого 21 жовтня 2014 року до виконання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Представник ОСОБА_4, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати з постановленням нової ухвали про задоволення вимог скарги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для її скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова, на підставі якого видано 21 жовтня 2014 року виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь АТ «Укрексімбанк» 13541261,93 грн заборгованості за кредитним договором, набрало законної сили 16 вересня 2015 року з моменту залишення його без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2014 року.

Згідно ст.ст. 22-24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист може бути пред'явлено до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішення законної сили. Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання, після переривання цього строку перебіг строку поновляється час, що минув до переривання, до нового строку не зараховується Державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документу, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, але стягувач, який пропустив строк пред'явлення документу до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду,який видав виконавчий документ.

На підставі зібраних у справі доказів судами встановлено, що банк заявою від 3 вересня 2015 року на адресу ДВС України пред'явив виконавчий лист до примусового виконання в межах встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» річний строк з дня набрання рішенням законної сили. Разом з тим, постановою державного виконавця від 8 жовтня 2015 року у відкритті виконавчого провадження помилково було відмовлено без врахування зворотнього поштового відправлення, надходження вказаної заяви та виконавчого листа до ВДС України 9 вересня 2015 року.

За таких обставин та з урахуванням положень ст..22 Закону України «Про виконавче провадження» суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про залишення скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця без задоволення.

Доводи ОСОБА_4 щодо безпідставного відкриття виконавчого провадження постановою від 5 листопада 2015 року за спливом річного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, не спростовують обґрунтованість висновку судів, оскільки пред'явленням до виконання заявою від 3 вересня 2015 року виконавчого листа, вказаний річний строк, відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» переривався й перебіг строку поновлюється.

При вирішенні даної справи судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень місцевого та апеляційного судів відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
О.В. Кафідова
І.М. Фаловська