Справа № 453/700/17
№ провадження 2/453/445/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2017 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Курницької В.Я.

секретаря судового засідання Трембач М.М.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів», Гребенівської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 - звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на право власності на квартиру № 6 у житловому будинку № 12 по вул.. Шевченка у с. Гребенів Сколівського району Львівської області загальною площею 64,2 кв.м., житловою площею 39, 0 кв.м. за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у житловий будинок, в якому знаходиться квартира № 6, в якій фактично проживає позивач і його родина, був побудований господарським способом будівельною бригадою Сколівського комбінату будівельних матеріалів, в якому позивач працював з 09.12.1980 року, та який у 2000 році було реорганізовано у ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів». 16.12.1994 року Гребенівська сільська рада Сколівського району Львівської області постановила ухвалу № 29 «Про винесення рішення про видачу ордерів на квартири житлових будинків Сколівського КБМ», на підставі якої 27.12.1994 року Гребенівською сільською радою Сколівського району Львівської області було видано позивачу ордер на квартиру по вул.. Шевченка у с. Гребенів Сколівського району Львівської області загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 40, 5 кв.м. Таким чином, фактично проживаючи у спірній квартирі з грудня 1994 року, належним чином зареєструвати майно позивач не має можливості, оскільки відсутні будь-які правовстановлюючі документи на будівництво житлового будинку № 12 по вул. Шевченка у с. Гребенів. Посилається позивач і на довідку ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» № 175 від 15.06.2017 року, у відповідності до якої житловий будинок № 12 по вул. Шевченка у с. Гребенів Сколівського району Львівської області на балансі підприємства не перебуває. Крім того, посилається на довідку Гребенівської сільської ради Сколівського району Львівської області № 02-30/177 від 15.06.2017 року, з якої вбачається, що житловий будинок № 12 по вул.. Шевченка у с. Гребенів Сколівського району Львівської області на балансі сільської ради не перебуває та не є власністю територіальної громади.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали вимоги позовної заяви з підстав, аналогічних наведеним у такій.

Відповідач ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» подав до Сколівського районного суду заяву від 19.07.2017 року про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якій, зокрема, підтвердив обставини, наведені позивачем у позовній заяві, а саме щодо того, що вказаний будинок було побудовано будівельною бригадою Сколівського комбінату будівельних матеріалів для працівників даного підприємства, а також про відсутність будь-яких документів щодо будівництва вказаного будинку, у звязку з чим, під час реорганізації, у 2000 році, ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних мА.теріалів» вказаний обєкт нерухомого майна не було взято на облік. Підтвердив у вказаній заяві відповідач і факт видачі позивачу, як працівнику Сколівського комбінату будівельних матеріалів у 19994 році ордеру на вселення у спірну квартиру, в якій він із своєю родиною проживає по даний час. На підставі наведеного позов просить задоволити.

Представник відповідача Гребенівської сільської ради Сколівського району Львівської області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив, обставини, наведені у позовній заяві підтримав, проти розгляду справи за відсутності представника ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» не заперечував.

Позивач та його представник проти розгляду справи за відсутності представника ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» не заперечили.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника Гребенівської сільської ради в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 - добросовісно володіє нерухомим майном квартирою № 6 у житловому будинку № 12 по вул. Шевченка у с. Гребенів Сколівського району Львівської області.

Зокрема, як встановлено судом, вказаний житловий будинок був побудований господарським способом будівельною бригадою Сколівського комбінату будівельних матеріалів, в якому позивач працював з 09.12.1980 року (копія трудової книжки позивача а.с. 12-13), та який у 2000 році було реорганізовано у ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» (копія запиту на сайті Міністерства юстиції України а.с. 14-16 ). Факт будівництва зазначеного будинку будівельною бригадою ,Сколівського комбінату будівельних матеріалів для працівників даного підприємства підтверджений директором ТЗОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» у заяві від 19.07.2017 року про визнання позову, а також підтверджений представником Гребенівської сільської ради Сколівського району Львівської області в судовому засіданні. Крім того, судом встановлено, що на підставі ухвали № 29 від 16.12.1994 року «Про винесення рішення про видачу ордерів на квартири житлових будинків Сколівського КБМ» (а.с. 17-19), 27.12.1994 року Гребенівською сільською радою Сколівського району Львівської області було видано позивачу ордер на квартиру по вул.. Шевченка у с. Гребенів Сколівського району Львівської області загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 40, 5 кв.м. (а.с. 20). При цьому, з довідки № 175 від 15.06.2017 року, виданої ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів», вбачається, що житловий будинок № 123 на вул. Шевченка у с. Гребенів Сколівського району Львівської області на балансі ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» не перебуває (а.с. 22). При цьому, як зазначено директором ТЗОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» у заяві від 19.07.2017 року про визнання позову, даний обєкт нерухомості не було взято на облік під час реорганізації Сколівського комбінату будівельних матеріалів у ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» у звязку з відсутністю будь-яких документів щодо будівництва на вказаний обєкт нерухомого майна. Не знаходиться вказаний житловий будинок і на балансі Гребенівської сільської ради та не є власністю територіальної громади, що документально підтверджено довідкою № 02-30/177 від 15.06.2017 року (а.с. 21).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Гребенівської сільської ради Сколівського району Львівської області № 187 від 15.06.2017 року (а.с. 11), позивач ОСОБА_1 із своєю родиною: дружиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочкою ОСОБА_5 Ігорвіною, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з грудня 1994 року і по даний час проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4 та несе витрати по оплаті комунальних послуг. Факт проживання позивача із родиною у спірній квартирі документально підтверджений також долученими до матеріалів справи довідкою Гребенівської сільської ради Сколівського району Львівської області № 02-30/175 від 14.06.2017 року про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (а.с. 10), копією будинкової книги а також копіями погосподарських книг № 1 на 1996 р., 1997 р., 1998 р., 1999 р., 2000 р., № 1 на 2001-2005 рр., № 1 від 2006-2010 роки, № 1 від 2011-2015 роки (а.с. 37-46).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є сусідами позивача, підтвердили, що з 1994 року позивач із своєю сімєю постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно із ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. ОСОБА_5 та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. ОСОБА_3 особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. ОСОБА_5 власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Як вбачається з роз'яснень, що їх дав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 своєї Постанови №5 від 07.02.2014 року, відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Звернено увагу у п.п. 11, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, враховуючи положення ст. ст. 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст. 214 ЦПК України). Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Таким чином, провівши аналіз наведених норм права, суд при вирішенні даного спору, враховуючи роз'яснення, що їх дав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові № 5 від 07.02.2014 року, суд зазначає, що в силу положень ст. 344 ЦК України задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності. Так, судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 добросовісно, відкрито та безперервно володіє спірною квартирою у житловому будинку № 12 по вул. Шевченка у с. Гребенів Сколівського району Львівської області, постійно проживає у ній із своєю родиною, здійснює її утримання, сплачує комунальні послуги. Зважаючи на те, що будинок № 12 по вул. Шевченка у с. Гребенів Сколівського району Львівської області не знаходиться на балансі жодного з відповідачів, беручи до уваги те, що судом встановлено, що Гребенівська сільська рада Сколівського району Львівської області не зверталась до суду в порядку глави 8 ЦПК України про передачу безхазяйної речі у власність територіальної громади, суд вважає, що права та законні інтереси інших осіб даним позовом не порушуються.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що визнання відповідачами у справі позову є безумовним, відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання позову відповідачами.

За таких обставин та відповідно до положень ст. 344 ЦК України суд дійшов до переконання, що даний позов є підставним та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 208-209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд-,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ТзОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів», Гребенівської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності власності на квартиру № 6 у житловому будинку № 12 по вул. Шевченка у Гребенів Сколівського району Львівської області загальною площею 46,2 м2, житловою 39, 0 м2 за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя В.Я. Курницька