Номер провадження: 22-ц/785/7386/17
Номер справи місцевого суду: 515/527/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року,-

встановила:

У квітні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 19.09.2009 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, від якого у них народилося двоє дітей, двійнята (інваліди): ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішеннями Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.01.2013 р. та від 05.01.2016 р. шлюб між ними розірвано та стягнуто з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 900 грн. на кожну дитину, а всього 1800 грн. щомісячно.

Позивач посилалася на те, що діти знаходяться на її утриманні, постійно хворіють, потребують додаткових матеріальних витрат на придбання продуктів харчування, одягу, ліків та проходження курсу лікування, та інших речей для їх повсякденного утримання. Вона не працює, оскільки доглядає за дітьми. Відповідач інших утриманців не має, працює моряком, тому в змозі сплачувати на дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно.

Позивач, просила суд ухвалити рішення, яким змінити (збільшити) розмір стягнення із ОСОБА_3 щомісяця аліменти на користь ОСОБА_2 для утримання доньок дітей-інвалідів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень на кожну дитину, а всього 4000 гривень щомісячно.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року у позові відмовлено (а.с. 118-119).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.121-122).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19.09.2009 р. до січня 2013 року .

Від шлюбу у сторін народилися малолітні доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 ( а.с.3-4).

Діти є інвалідами, що підтверджується посвідченнями серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 (а.с.5-6).

Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні , про що сторони не заперечують.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 29.06.2010 р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання доньок: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття починаючи з 16.01.2012 р., розмір яких рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 24.11.2015 р. було збільшено до 900 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4

З повідомлення департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення від 09.02. 2017 р. слідує, що у 2015 році ОСОБА_2 відмовилась від лікування дітей за рахунок Міністерства соціальної політики України у зв'язку з тим, що її особисте проживання не оплачувалося, та повідомила що її діти пройдуть лікування за рахунок Міністерства охорони здоров'я. У 2016 році заявка до органів соціального захисту для надання реабілітаційних послуг ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до органів соціального захисту населення не надходила (а.с.35) .

Довідками управління соцзахисту населення Татарбунарської райдержадміністрації від 19.05. 2017 р., підтверджується, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні та отримує соціальну допомогу на дітей - інвалідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка за рік складає суму 36 152 грн.90 коп. на кожну дитину. Державну допомогу, як малозабезпеченій сім'ї у 2016-2017 р.р. не отримувала так як не зверталась (а.с.46-47) .

З листа Татарбунарської міської ради № 485 від 30.05.2017 р. вбачається, що ОСОБА_2 для отримання матеріальної допомоги на лікування чи реабілітацію в 2016 р. до виконавчого комітету міської ради не зверталась (а.с.57) .

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.11.2016 р., яке набрало чинності 04.05.2017 р., з ОСОБА_3 стягнуто додаткові витрати на дітей-інвалідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 16804 грн.53 коп. (а.с.62-63,64-66).

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.23 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог і заперечень.

Відмовляючи у задоволенні позову ,суд першої інстанції вірно посилався на те,що матеріали справи не містять, а позивачем всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані , доказів на підтвердження зміни матеріального становища позивача та існування обставин, що у відповідності із ст.192 СК України, являються підставою для збільшення розміру аліментів, визначених рішенням суду ,а сплачуваний відповідачем розмір аліментів не є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що відповідач стоїть на обліку ТОВ «Ніка» і не є працевлаштованим ,що свідчить про невірне встановлення судом обставин справи , оскільки такий довід не спростовує законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що відповідач отримує заробітну плату у розмірі 1000 дол. США , оскільки такий довід є припущенням та не підтверджений належним чином матеріалами справи.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не наведено.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,п.1 ч.1 ст. 307,313,314,315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова