Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1813/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

09.11.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Черненко В.В.

суддів - Кіселика С.А., Дьомич Л.М.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2017 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.04.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір б/н у вигляді кредиту в розмірі 1000 грн., встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №747087 Універсальнап 55 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік ( 3% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п. 3.1.1 Умов використання карток, термін дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.

Відповідно до п.3.1.3 Умов та Правил надання банківських послуг термін кредитної карти продовжується на новий термін якщо за місяць до закінчення терміну дії карти Клієнт не напише, письму заяву про закриття картрахунку.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви.

При підписанні заяви відповідач, дала згоду з банківськими умовами та правилами, які були надані їй для ознайомлення в письмовому виді, та зобов'язалася їх виконувати та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

Банк нараховує відсотки (відсотки нараховуються за кожен день на залишок поточної заборгованості за кредитом, та залишок простроченої заборгованості за кредитом) за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою".

Пунктом 5.4 термін погашення кредиту: погашення відсотків по кредиту щомісячно за попередній місяць; погашення кредиту в повному об'ємі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Позивач зазначив, що відповідно до витягу з тарифів відсоткова ставка змінювалась з 01.09.2014 року 2,9%; з 01.04.2015 року 3,6%. Пеня = 0,24% (нараховується на кожен день прострочки кредиту на суму загальної заборгованості 50,00 грн. при кожному виникненні прострочки по кредиту чи відсоткам на суму від 100,00 грн.; Пеня = 0,24% (нараховується на кожен день прострочки кредиту на суму загальної заборгованості 100,00 грн. при кожному виникненні прострочки по кредиту чи відсоткам на суку від 100,00 грн. другий місяць підряд і більше.

Позивач зазначив, що відповідач станом на 31.07.2016 року має заборгованість - 24966.81 грн., яка нарахована та складається з наступного: 2797.16 грн. - заборгованість за кредитом (з 26.03.2010по 31.07.2016 рр.); 17892.66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (з 23.03.2010 по 31.07.2016 рр.); 2850.00 грн. - заборгованість за пенею (з 01.03.2014 по 31.07.2016 рр.); а також штрафи відповідно до кредитного договору: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1176.99 грн. - штраф (процентна складова), яку просить стягнути та сплачений судовий збір в сумі 1378 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2017 року позов задоволено частково. Рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ ОСОБА_3 «ПриватБанк» -2797 , 16 грн. заборгованості по кредиту та 154, 38 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовив .

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору б/н від 02.04.2009 року (а.с.6-12).

Згідно позовних вимог та довідки (а.с.29-32, 4-5) заборгованість станом на 31.07.2016 року становить - 24966.81 грн., яка нарахована та складається з наступного: 2797.16 грн. - заборгованість за кредитом (з 26.03.2010по 31.07.2016 рр.); 17892.66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (з 23.03.2010 по 31.07.2016 рр.); 2850.00 грн. - заборгованість за пенею (з 01.03.2014 по 31.07.2016 рр.); а також штрафи відповідно до кредитного договору: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1176.99 грн. - штраф (процентна складова).

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового роту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, висвітленої в рішенні «Стаббініс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року, строк позовної давності переслідує кілька важливих цілей, а саме забезпечує правову визначеність і остаточність, захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які було б важко спростувати, і дозволяє уникнути несправедливості, яка може виникнути при прийняті судами рішень щодо подій, що мали місце в далекому минулому на підставі доказів, які з часом можуть стати ненадійними і недостатніми.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

За змістом норми початок перебігу позовної давності пов'язується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Суд першої інстанції зазначив, що факт отримання платіжної картки 02.04.2009 року відповідачем не заперечується. При цьому, суду не надано копії даної картки.

В наданій суду копії анкети заяві умови кредитування, окрім бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду у сумі 1000 грн., не зазначені, а є лише галочка про ознайомлення з Умовами та правилами надання банківський послуг (а.с.6).

Суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи є розрахунок заборгованості ( а.с. 4-5), копія Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-12), але вони не підписані відповідачем. Оскільки відповідач не може зазначити до якого терміну дії була надана картка універсальна , а заява не містить цього зазначення , не можливо встановити термін дії картки для вирішення питання про застосування строку позовної давності. Не можливо встановити чи ці умови і правила надання банківський послуг були надані на ознайомлення відповідачу, то ці документи не можутьпідтверджувати на яких саме умовах відповідач отримала кредит.

В той же час відповідно до положень ст. 1049 ЦК якщо договором не встановлений строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом 30 днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Суд першої інстанції зазначив, що в судове засідання надано заяву про визнання позову лише щодо суми боргу 2797,16грн. ( а.с. 151) та судову практику відповідно до якої відповідач вважає, що має бути відмовлено в стягненні відсотків по кредиту та інших нарахувань а.с. 152-155.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на повернення відповідачем заборгованості за тілом кредиту у сумі 2797,16грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь Банку відповідно до зазначених норм та ст.ст. 526,1054 ЦК України.

Проте погодитись з висновком суду першої інстанції повному обсязі неможливо.

Відповідно до статті 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 215 ЦПК України в рішенні суду повинно бути зазначено на підставі яких доказів та з яких мотивів суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам права.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленого цим Кодексом , звернутись до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається , що предметом судового розгляду є стягнення заборгованості по кредитним зобовязанням.

Колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції в частині , що відповідач по справі не був належним чином ознайомлений Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" тому і нарахування заборгованості по пені та комісії а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг є безпідставними.

В частині нарахування заборгованості по процентам за користування кредитом, то суду першої інстанції не звернув увагу, що в Заяві про отримання кредиту, яка є складовою частиною кредитного договору, зазначена базова процентна ставка по кредиту у розмірі 3 відсотки на місяць на залишок заборгованості. Зазначена заява підписана особисто відповідачем і зазначені обставини ніким не спростовані. Відповідно відповідач була обізнана про базову процентну ставку по кредиту, відповідно позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом є обґрунтованими.

Таким чином, відповідно до уточненого розрахунку наданого позивачем розрахунку заборгованості по відсоткам за договором №б/н. від 02.04.2009 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 станом на 31.08.2014 року становить по відсотковій ставці 30 відсотків і складає - 1130,61 грн. З 01.09.2014 року по 31.07.2016 року заборгованість по відсоткам по відсотковій ставці 30 відсотків складає - 1631,66 грн.(2797,16/100%*30,00%=839,14 грн. відсотків в рік, 839,14/360*7000дн.=1631,66) Всього заборгованість по відсоткам станом на 31.07.2016 року становить 2762.27 грн. (1130,61+1631,66=2762,27).(а.с. 204). Зазначений розрахунок ніким не спростований.

Приймаючи до уваги встановлені обставини колегія суддів дійшла висновку, що оскільки вирішуючи спір, суд першої інстанції неправильно встановив дійсні обставини по справі, враховуючи недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими відповідно до п.2 і п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов підлягає задоволенню частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмір і - 2797 грн.16 коп. заборгованість по відсотковій ставці в розмірі - 2762 грн. 27 коп. та понесені судові витрати понесені ПАТ КБ «ПриватБанк» по справі в розмірі - 665 грн.57 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення , яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмір і - 2797 грн.16 коп. заборгованість по відсотковій ставці в розмірі - 2762 грн. 27 коп. та понесені судові витрати понесені ПАТ КБ «ПриватБанк» по справі в розмірі - 665 грн.57 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: