АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4003/17 Справа № 2-607/11 Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Попазовій Н.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця Дніпропетровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року скаргу ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця Дніпропетровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, залишено без розгляду (а.с.25-26).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду (т. 2, а.с. 34-37).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 вересня 2016 року Дніпропетровським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП №52220423 про стягнення заборгованості у розмірі 200 994,04 грн. шляхом звернення стягнення на садовий будинок АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 0,0399 га, земельну ділянку площею 0,0154 га, які розташовані в садовому АДРЕСА_1

Подана скарга зареєстрована канцелярією суду 01 березня 2016 року, в той час, як дізналась заявниця про порушення своїх прав, ще 18 листопада 2016 року. Окрім цього, клопотання про порушення процесуального строку звернення до суду з скаргою, не надано.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово зверталася до суду зі скаргами на дії державного виконавця з тих же підстав та обставин, які судом були залишені без розгляду, але жодну з ухвал про залишення скарги без розгляду, вона не оскаржила.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України встановлено строк для звернення із скаргою до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Як роз'яснено у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», строки звернення заявника зі скаргою до суду є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Таким чином, перебіг процесуального строку для звернення сторони виконавчого провадження до суду із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця може розпочинатися не лише з моменту порушення прав чи свобод такої особи, але і з моменту виникнення реальної можливості заявника пересвідчитися у ймовірності порушення його прав у виконавчому провадженні.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Згідно зі ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Разом із цим ч. ч. 1, 2 ст. 73 ЦПК України передбачено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 дізналася про порушення своїх прав 18 листопада 2016 року, тоді як звернулася із вищезазначеною скаргою до суду лише 01 березня 2017 року, без клопотання про поновлення пропущеного строку, судом обґрунтовано залишено її скаргу без розгляду, оскільки десятиденний строк оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця вона пропустила, належних доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску не надала як у суді першої так і апеляційної інстанції.

За таких обставин, доводи про скасування ухвали суду не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки вони були предметом аналізу, перевірки та оцінки суду першої інстанції відповідно до ст. 212 ЦПК України, додаткової оцінки не потребують і зводяться до формальних міркувань заявника, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду від 03 березня 2017 року.

Висновки суду відповідають обставинам у справі та вимогам закону, то ухвалу суду необхідно залишити без змін відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.О. Макаров