РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1984/16-ц

17 липня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника відповідача - ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення.

В ході розгляду справи у якості співвідповідачів по справі судом, за клопотанням позивача, були залучені ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до уточнюючої позовної заяви від 30 березня 2017 року позивач просив суд:

1)Вилучити у ОСОБА_3 та передати в заклад Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»:

-предмет застави автомобіль ЗАЗ, модель: 110557, рік випуску 2001, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В, № кузова/шасі: Y6D6964, що належить на праві власності ОСОБА_3;

-комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля ЗАЗ, модель: 110557, рік випуску 2001, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В, № кузова/шасі: Y6D6964, що належить на праві власності ОСОБА_3;

2)Вилучити у ОСОБА_4 та передати в заклад Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»:

- предмет застави автомобіль SEAT, модель: INCA, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Вантажний фургон малотонажний - В, № кузова/шасі: VSSZZZ9KZ1R007309, що належить на праві власності ОСОБА_4 ;

- комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля SEAT, модель: INCA, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Вантажний фургон малотонажний - В, № кузова/шасі: VSSZZZ9KZ1R007309, що належить на праві власності ОСОБА_4;

3) Вилучити у ОСОБА_5 та передати в заклад Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»:

- предмет застави автомобіль Renault, модель: Master, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Фургон вантажний малотонажний - В, № кузова/шасі: VF1FDBUH528389051, що належить на праві власності ОСОБА_5;

- комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля Renault, модель: Master, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Фургон вантажний малотонажний - В, № кузова/шасі: VF1FDBUH528389051, що належить на праві власності ОСОБА_5.

4) В рахунок заборгованості за кредитним договором № 0807/69 від 31.07.2008 року в сумі 3732, 42 долари США, що за курсом 25,8 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.10.2016 року складає 96296,44 гривні:

- звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ЗАЗ, модель: 110557, рік випуску 2001, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В, № кузова/шасі: Y6D6964, що належить на праві власності ОСОБА_3, автомобіль SEAT, модель: INCA, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Вантажний фургон малотонажний - В, № кузова/шасі: VSSZZZ9KZ1R007309, що належить на праві власності ОСОБА_4 та автомобіль Renault, модель: Master, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Фургон вантажний малотонажний - В, № кузова/шасі: VF1FDBUH528389051, що належить на праві власності ОСОБА_5, шляхом продажу вказаних автомобілів Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-якими способами з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

5) Стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідно до укладеного договору № 080769 від 31 липня 2008 року ОСОБА_3 31 липня 2008 року отримав кредити у розмірі 25000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 липня 2013 року. Однак, останній зобовязання, що виникли з договору належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 13 жовтня 2016 року становить 43163,71 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_331 липня 2008 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно вказаного договору ОСОБА_6 надав в застав автомобіль SEAN, модель: INCA, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Вантажний фургон малотоннажний - В, № кузова/шасі: VSSZZZ9KZ1R007309, автомобіль заз, модель: 110557, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В, № кузова/шасі: Y6D6964 та автомобіль Renault, модель: Master, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В № кузова/шасі: VF1FDBUH528389051, що йому належали на праві власності. Відповідно до п.9 договору застави сторони визначили, що вартість предмету застави складає 96296,36 гривень.

Однак, в порушення умов ст. 17.7 договору застави, ч. 2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про заставу» ОСОБА_6 реалізував заставні автомобілі, а саме автомобіль SEAТ, модель: INCA, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Вантажний фургон малотоннажний - В, № кузова/шасі: VSSZZZ9KZ1R007309 громадянці ОСОБА_4 (що мешкає за адресою: 34500, Рівненська обл.., м. Сарни, вул. Гагаріна, буд, 131) та автомобіль Renault, модель: Master, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В № кузова/шасі: VF1FDBUH528389051 громадянину ОСОБА_5 (що мешкає за адресою: 01001, АДРЕСА_1).

Оскільки, ПАТ КБ «Приватбанк» згоду на відчуження рухомого майна ОСОБА_3 не надавав, відчуження належних останньому автомобілів не здійснювалося в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу, а тому зареєстроване обтяження зберігло силу для нових власників ОСОБА_4, ОСОБА_5

Враховуючи, що ОСОБА_3 не виконав перед банком покладені на нього зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом, позивач для захисту своїх прав звернувся з вищевказаним позовом.

Керуючись стяттями 16, 526, 527, 530, 590, 1050, 1054 ЦК України, статями 19, 20 Закону України «Про заставу», статями 25, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», просить суд задоволити заявлені ним позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 т ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» з підстав пропущення позивачем строку позовної давності, у разі не задоволення заяви про застосування строків позовної давності заперечував щодо задоволення позовних вимог відносно його довірительки з підстав зазначених у поданих на адресу суду запереченнях.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2, всебічно, обєктивно дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Встановлено, що 31 липня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0807/69, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 25000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 липня 2013 року (а.с. 13-16).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу ОСОБА_8 кредит у розмірі 25000,00 доларів США.

Згідно положень ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В порушення умов кредитного договору, а також вищевказаних вимог закону, ОСОБА_8 свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки.

Внаслідок неналежного виконання умов договору ОСОБА_8, станом на 13 жовтня 2017 року у нього утворилась заборгованість перед банком у розмірі 43163,71 доларів США, з яких: 14325,88 доларів США - заборгованість за кредитом, 11106,4 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 17731,36 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с.6-8).

Встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за вказаним вище договором ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_3 уклали 31 липня 2008 року договір застави автотранспорту 0807/69/ТЗ, згідно якого останній надав у заставу автомобіль SEAN, модель: INCA, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Вантажний фургон малотоннажний - В, № кузова/шасі: VSSZZZ9KZ1R007309, автомобіль заз, модель: 110557, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В, № кузова/шасі: Y6D6964 та автомобіль Renault, модель: Master, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В № кузова/шасі: VF1FDBUH528389051, що належали йому на праві власності (а.с. 17-18).

Згідно статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не вставлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави

Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом, що також передбачено ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до п.9 договору застави автотранспорту 0807/69/ТЗ сторони визначили, що вартість предмету застави складає 96296,36 гривень.

З позовної заяви вбачається, що позивач звертається за захистом своїх порушених прав шляхом звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0807/69 від 31 липня 2008 року в розмірі 3732,42 доларів США, що за курсом 25,8 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.10.2016 року складає 96296,44 грн., яка складається з наступного:

-3732,42 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту).

В ході розгляду справи також було встановлено, що спірні автомобілі, а саме автомобіль SEAТ, модель: INCA, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Вантажний фургон малотоннажний - В, № кузова/шасі: VSSZZZ9KZ1R007309 та автомобіль Renault, модель: Master, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В № кузова/шасі: VF1FDBUH528389051, ОСОБА_3 були відчужені, що підтверджується інформаційною довідкою Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області № 31/17-3574 від 20.12.2016 року ( а.с.55-56).

З вказаної вище довідки вбачається, що власником автомобіля SEAТ, модель: INCA, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Вантажний фургон малотоннажний - В, № кузова/шасі: VSSZZZ9KZ1R007309 є ОСОБА_4, а автомобіля Renault, модель: Master, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В № кузова/шасі: VF1FDBUH528389051 ОСОБА_5

З дослідженої в судовому засіданні довіреності від 12 листопада 2012 року , посвідченої приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_9, встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 було уповноважено розпоряджатися належним ОСОБА_11 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК № 132281, виданого Коростенським МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 13 жовтня 2011 року автомобілем SEAТ, модель: INCA, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Вантажний фургон малотоннажний - В, № кузова/шасі: VSSZZZ9KZ1R007309, зареєстрованим в Коростенському МРЕК УДАІ УМВС України в Житомирській області 13 жовтня 2011 року (а.с. 162).

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 17 від 28 листопада 2015 року ОСОБА_4 придбала спірний автомобіль у ОСОБА_12 (а.с. 164).

На основі вказаного договору автомобіль було зареєстровано на ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХТ № 631800 від 28 листопада 2015 року (а.с. 163).

З інформаційної довідки Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області № 31/17-3574 від 20.12.2016 року вбачається, що інший спірний автомобіль - Renault, модель: Master, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В № кузова/шасі: VF1FDBUH528389051, 15 вересня 2016 року було перереєстровано на нового власника згідно договору купівлі-продажу, а саме на ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п. 17.7 договору застави автотранспорту 0807/69/ТЗ від 31 липня 2008 року заставодавець зобовязується не передавати предмет застави в оренду (майновий найом),у лізинг, у спільну діяльність або у безоплатне користування, не здійснювати його відчуження або інше розпорядження предметом застави без письмової згоди заставодержателя.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 08 серпня 2013 року було внесено зміни про обтяження на предмет застави згідно договору застави автотранспорту 0807/69/ТЗ від 31 липня 2008 року та продовжено заборону на його відчуження строком до 10 червня 2018 року (а.с. 110-112).

Судом встановлено, що позивач згоди на відчуження автомобілів SEAТ, модель: INCA, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Вантажний фургон малотоннажний - В, № кузова/шасі: VSSZZZ9KZ1R007309 та Renault, модель: Master, рік випуску: 2003, тип ТЗ: Фургон вантажний малотоннажний В № кузова/шасі: VF1FDBUH528389051 не надавав.

Відчуження вказаних автомобілів також не здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Таким чином враховуючи викладене та те, що ОСОБА_8 не виконав покладені на нього зобовязання згідно кредитного договору № 080769 від 31.07.2008 року, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача до ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є обґрунтованими.

Однак, представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_2 було заявлено, що позивачем було пропущено строк для звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави, і на цій підставі останній просив суд відмовити позивачеві у задоволені позовних вимог.

В поданих на адресу суду поясненнях представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_13 заперечував щодо задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_4, щодо відмови у задоволенні позовних вимог з підстав пропущення позивачем строку позовної давності, оскільки незаконне відчуження транспортних засобів стало відоме лише в ході судового розгляду справи.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що згідно п.1.3. Кредитного договору № 080769 від 31 липня 2008 року термін повернення кредиту, відсотків і винагороди здійснюється відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, але не пізніше 30 липня 2013 року.

Згідно п. 6.8 вказаного договору строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

З дослідженого Договору застави автотранспорту 0807/69/ТЗ від 31 липня 2008 року, судом встановлено, що в останньому не було визначено особливого строку позовної давності, а тому у спірних правовідносинах слід застосовувати загальний строк позовної давності три роки, визначений ст.257 ЦК України

Відповідно до п. 26 зазначеного вище договору застави термін дії вказаного договору становить до повного виконання зобовязань по Кредитному договору.

Відповідно до частин 1,2 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. При цьому сама по собі умова договору застави про дію застави до повного виконання зобовязань за кредитним договором не може розглядатися як установлення строку дії застави, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Дана позиція викладена і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2016 року у справі № 242/2813/15-ц.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявляти вимогу про виконання зобовязання.

Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Як вбачається з договору застави днем настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, є день повернення кредитних коштів згідно кредитного договору.

Судом встановлено, що строк повернення заборгованості за договором кредиту № 080769 від 31 липня 2008 року є 30 липня 2013 року , тому саме цей день є строком дії договору застави.

Тобто, враховуючи, що ОСОБА_3 станом на 30 липня 2013 року зобовязання перед банком за кредитним договором виконано не було, то у позивача з вказаної дати виникло право на звернення стягнення на предмет застави і відповідно розпочався перебіг позовної давності для звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч.1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

Так, згідно статті 253 ЦПК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Частиною 1 статтею 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяці та число останнього року строку.

Враховуючи, що строком дії договору застави автотранспорту 0807/69/ТЗ від 31 липня 2008 року є 30 липня 2013 року, то останнім днем звернення з позовом про звернення стягнення на предмет застави за вказаним договором є 30 липня 2016 року.

Згідно поштового конверту, в якій надійшла до суду позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення, остання була направлена на адресу суду 23 жовтня 2016 року, тобто уже після спливу строку позовної давності.

Згідно ч. 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави у звязку з пропуском строків позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись 253, 254, 256, 257, 261, 267 ЦК України, Закону України «Про заставу», 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення - відмовити звязку з пропуском строків позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_14