АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У х в а л а

15 листопада 2017 року суддя Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Ратнікова В.М., вивчивши матеріали апеляційної скарги відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІК ОМ» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІК ОМ» про визнання дій та визнання протоколу загальних зборів учасників в частині звільнення з посади директора за власним бажанням незаконними, поновлення на посаді директора з 09 червня 2017 року і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІК ОМ» про визнання дій та визнання протоколу загальних зборів учасників в частині звільнення з посади директора за власним бажанням незаконними, поновлення на посаді директора з 09 червня 2017 року і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІК ОМ» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року скасувати.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки судом не було враховано, що спір між сторонами підвідомчий господарському суду, що є підставою для відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ч.2 ст. 293 ЦПК України, з огляду на наступне.

Так, за правилом статті 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього Кодексу.

Статтею 293 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 5 частини 1 цієї статті, окремо від рішення суду в апеляційному порядку може бути оскаржено ухвалу про відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Зі змісту оскаржуваної ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року про відкриття провадження у справі вбачається, що судом першої інстанції роз'яснено правильний порядок її оскарження, а саме виключно з підстав недотримання правил підсудності.

Разом з тим, зі змісту поданої апеляційної скарги вбачається, що апелянт оскаржує ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року не з підстав недотримання правил підсудності, а в зв'язку з недотримання правил юрисдикції (компетенції).

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІК ОМ» посилалося на неврахування судом при постановленні оскаржуваної ухвали того, що між сторонами виник корпоративний спір, вирішення якого відноситься до компетенції відповідного господарського суду.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ визначена в статті 15 ЦПК України.

Вказана стаття відноситься до глави 2 ЦПК України «Цивільна юрисдикція», і визначає правила юрисдикції, а не підсудності.

Разом з тим, норми права, які регулюють визначення підсудності позовних заяв, викладені в главі 1 розділу ІІІ ЦПК України «Підсудність».

Так, вказана глава передбачає, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Тобто, правила підсудності це встановлені вимоги щодо порядку визначення відповідного районного, районного у містах, міського чи міськрайонного суду для розгляду конкретного цивільного позову.

Разом з тим, жодних доводів щодо незаконності ухвали в частині саме дотримання цих правил, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІК ОМ» не містить, а тому в силу вимог ст. 293 ЦПК України, не може розглядатись в апеляційному порядку.

Відповідної правової позиції дотримується і Верховний Суд України, виклавши її у постанові від 22 грудня 2015 року у справі № 6-2190цс15.

Частиною 2 статті 293 ЦПК України визначено, що заперечення на ухвали суду, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

З урахуванням встановлених обставин вважаю, що апеляційна скарга відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІК ОМ» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року про відкриття провадження підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 292, 293 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІК ОМ» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІК ОМ» про визнання дій та визнання протоколу загальних зборів учасників в частині звільнення з посади директора за власним бажанням незаконними, поновлення на посаді директора з 09 червня 2017 року і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: