РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/643/17

Провадження № 2/700/380/17

22 листопада 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом представника позивача: ОСОБА_1, в інтересах позивача: ОСОБА_2 до Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача: ОСОБА_1, в інтересах позивача: ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог пояснив, що 29 липня 1999 року померла ОСОБА_3. Позивач доглядав померлу близько 20 років. Ще за життя, в 1997 році померла подарувала свій будинок позивачу. В даному будинку позивач проживає і по даний час.

В серпні 2017 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 залишила заповіт на його користь, яким заповідала йому належну їй земельну частку (пай).

Будучи спадкоємцем за заповітом, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, оскільки було виявлено, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, через їх втрату. Через відсутність правовстановлюючих документів неможливо оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому він вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 2,85 умовних кадастрових гектарів, яка залишилась після смерті ОСОБА_3.

02 листопада 2017 року представник позивача звернувся до суду з заявою про зміну позовних вимог в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 2,59 га, яка залишилась після смерті ОСОБА_3. Свої вимоги мотивує тим, що під час підготовки до розгляду справи було встановлено що на імя покійної 12.04.2002 року на підставі сертифікату на земельну частку (пай) було видано державний акт на право приватної власності на землю, про що позивачу не було відомо.

В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду з заявою в якій підтримує свої позовні вимоги та просить справу розглянути без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

29 липня 1999 року померла ОСОБА_3. Позивач доглядав померлу близько 20 років. Ще за життя, в 1997 році померла подарувала свій будинок позивачу, що підтверджується договором дарування будинку №1059 від 24.05.1997 року.

Згідно заповіту №9 від 17.03.1994 року посвідченого секретарем Почапинської сільської ради ОСОБА_3 залишила заповіт в якому все своє майно заповідала на користь ОСОБА_2.

Позивач є спадкоємцем за заповітом та фактично прийняв спадщину, оскільки користується спадковим майном. Від прийняття спадщини позивач не відмовлявся. Крім того згідно інформаційної довідки Лисянської державної нотаріальної контори №1765/01-16 від 05.10.2017 року інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Однак при зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено, оскільки було виявлено, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1441/02-31 від 18.08.2017 року. Через відсутність правовстановлюючих документів неможливо оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому позивач вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину, оскільки користується спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавав.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі фактично прийняв спадщину, відповідачем позов визнаний, суд вважає, що за ОСОБА_2 необхідно визнати право на спадщину після смерті ОСОБА_3.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 (1963 р.) ЦК України, 10, 60, 212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача: ОСОБА_1, в інтересах позивача: ОСОБА_2 до Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.59 га розташованої на території Почапинської сільської ради Лисянського району, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР №029015 виданого 12.04.2002 року на імя ОСОБА_3, яка померла 29.07.1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча -