Справа № 2034/2-470/11
Провадження № 4-с/635/13/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - Караченцева І.В.,

за участю секретаря - Ус Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області щодо виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 із скаргою на бездіяльність посадових осіб Відділу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення по справі № 2034/2-470/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки будинку і розподіл земельної ділянки та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки будинку, в якій просить суд визнати дії посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області у виконавчому провадженні ВП № 41043729 про стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації на користь ОСОБА_1 у розмірі 9248,00 грн. протиправними та незаконними, що полягають у навмисному невиконанні рішення Харківського районного суду Харківської області у справі № 2034/2-470/2011 провадження 2/635/1252/2013, а саме:

-не наклав стягнення на пенсію боржника ОСОБА_2 взагалі;

-протиправно наклав стягнення на рухоме майно боржника, зміст якого не визначено та не домігся погашення суми боргу за рахунок рухомого майна боржника;

-не направ на поштову адресу скаржника постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41043729;

-не стягнув виконавчий збір з боржника ОСОБА_2 у сумі 924,80 грн. за невиконання рішення у добровільному порядку;

-не виконав рішення про стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації на користь ОСОБА_1 у розмірі 9248,00 грн. взагалі,

а також стягнути з Харківського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування вимог скарги, ОСОБА_1 зазначає, що 10.04.2013 р. Харківським районним судом Харківської області постановлено рішення по справі № № 2034/2-470/2011 провадження 2/635/1252/2013, яким частково задоволено вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки будинку і розподіл земельної ділянки та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки будинку. Рішення вступило в законну силу 16.05.2013 р. ухвалою Апеляційного суду Харківської області у провадженні № 22-ц/790/3356/13.

За заявою скаржника від 03.12.2013 р. виконавчий лист Харківського районного суду Харківської області від 23.09.2013 р. №2-470/2011 було надано до Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області для примусового виконання рішення. Після спливу трирічного терміну з дня набрання законної сили рішенням ОСОБА_1 звернулась до ВДВС із заявою про ознайомлення із здійсненими заходами та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Після ознайомлення скаржнику стало відомо, що ВДВС ХРУЮ було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме майно боржника від 24.01.2014 р., при цьому накладення стягнення на пенсію боржника здійснено не було. Матеріали виконавчого провадження у кількості 18 аркушів не пронумеровані, не мають опису, повторюються тричі, містять документи, що не стосуються виконання рішення суду. Таким чином, скаржник ОСОБА_1 вважає бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області з примусового виконання рішення суду протиправною та незаконною, оскільки ВДВС протягом терміну майже в три роки з дня відкриття виконавчого провадження не наклав стягнення на пенсію боржника ОСОБА_2 взагалі; протиправно наклав стягнення на рухоме майно боржника, зміст якого не визначено та не домігся погашення суми боргу за рахунок рухомого майна боржника; не направ на поштову адресу скаржника постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41043729; не стягнув виконавчий збір з боржника ОСОБА_2 у сумі 924,80 грн. за невиконання рішення у добровільному порядку; не виконав рішення про стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації на користь ОСОБА_1 у розмірі 9248,00 грн. взагалі.

Вказані обставини змусили ОСОБА_1 звернутись до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Відділу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.

В судове засідання скаржник не зявилася, була повідомлена належним чином, до суду надійшла заява її представника ОСОБА_3 про постановлення рішення по справі без участі скаржника, просив справу розглянути за його відсутнсті, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ВДВС ХРУЮ до суду не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, у попередньому судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував та просив відмовити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 до суду не зявився, був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, а також надав суду письмові пояснення, в яких просив суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі

В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали скарги та додані до неї докази прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовим актами, виданим відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державну виконавчу службу" держаний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі по тексту - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Перелік повноважень державного виконавця під час здійснення примусового виконання рішень визначено Законом України "Про виконавче провадження" (зокрема, в ч. 3 ст. 11) як-то: проводити перевірки виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; безоплатно одержувати, з метою захисту інтересів стягувача, від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що 10.04.2013 р. Харківським районним судом Харківської області постановлено рішення по справі № № 2034/2-470/2011 провадження 2/635/1252/2013, яким частково задоволено вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки будинку і розподіл земельної ділянки та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки будинку. Рішення вступило в законну силу 16.05.2013 р. ухвалою Апеляційного суду Харківської області у провадженні № 22-ц/790/3356/13.

За заявою скаржника від 03.12.2013 р. виконавчий лист Харківського районного суду Харківської області від 23.09.2013 р. №2-470/2011 було надано до Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області для примусового виконання рішення (том 3, а.с. 5-6).

30.06.2016 р. ОСОБА_1 звернулась до ВДВС ХРУЮ із заявою про ознайомлення із здійсненими заходами та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (том 3, а.с. 7).

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 41043729 від 06.12.3013 р. державним виконавцем Мазуріною О.М. відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа № 2034/2-470/11, виданого 23.09.2013 р. Харківським районним судом Харківської області (том 3, а.с. 41).

24.01.2014 р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (том. 3, а.с. 43-44).

У свою чергу, згідно приписів статей 89, 90 Закону України "Про виконавче провадження" законом визначено та передбачено певні заходи реагування з боку державного виконавця щодо боржників у разі невиконання рішення суду. Зокрема, за порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку. А за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги закону про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, рішення суду, що набрали законної сили, є обов'язковим на всій території України та виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 сплачувала грошові кошти в рахунок погашення боргу, що підтверджується наданими до суду квитанціями № 7217.42.1, № 0.0.284916795.1, № 6238.609.3, 3910.530.1, №6472.383.1, №7217.529.2 (том.3, а.с. 54-59).

Таким чином, вимога скаржника про визнання дії посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області у виконавчому провадженні ВП № 41043729 про стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації на користь ОСОБА_1 у розмірі 9248,00 грн. протиправними та незаконними, що полягають у навмисному невиконанні рішення Харківського районного суду Харківської області у справі № 2034/2-470/2011 провадження 2/635/1252/2013 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області проведені усі передбачені законом заходи щодо примусового виконання рішення суду в межах наданих їй повноважень та в порядку, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області щодо виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області щодо виконання судового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5 денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя І.В.Караченцев