Ухвала

іменем україни

20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_7, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 1 липня 2014 року між ним та ОСОБА_5 укладено попередній договір купівлі-продажу 2/3 частки земельної ділянки АДРЕСА_1. На вищезазначеній земельній ділянці знаходився садовий будинок. Оскільки він проживав за іншою адресою, то дозволив на підставі усної домовленості проживати у даному садовому будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 протягом строку, що був відведений для укладення основного договору купівлі-продажу 2/3 частки земельної ділянки. Проте основний договір укладений не був, відповідачі продовжують проживати в садовому будинку без наявних на те правових підстав.

Враховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_4 просив усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з садового будинку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2017 року, позов задоволено. Усунуто перешкоди ОСОБА_4 у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із садового будинку АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - ОСОБА_9 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. ст. 319, 391 ЦК України, дійшли до правильного висновку про те, що відповідачі проживають у будинку по АДРЕСА_1 без достатніх правових підстав як тимчасові мешканці, договір найму між сторонами укладений не був, а тому суд обґрунтовано виселив відповідачів зі спірного будинку без надання іншого житла.

При цьому суди правильно виходили з того, що укладення попереднього договору купівлі-продажу 2/3 частки земельної ділянкита сплата коштів за вказаним договором не свідчить про те, що відповідачі набули права власності на спірне майно.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

С.П. Штелик