Справа № 303/2237/17
УХВАЛА

Іменем України

19 липня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

сторони по справі : представник ПВР Департаменту

ДВС ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 та скасування в частині Постанови про закінчення виконавчого провадження №37817732 від 03 квітня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

Скаржник - ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою, про визнання неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 та скасування в частині Постанов про закінчення виконавчого провадження № 37817859 та №37817732 від 03 квітня 2017 року.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 17 травня 2017 року, відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 та скасування в частині Постанови про закінчення виконавчого провадження №37817732 від 03 квітня 2017 року, а в частині про визнання неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 та скасування в частині Постанови про закінчення виконавчого провадження №37817859 від 03 квітня 2017 року, залишено скаргу без розгляду.

Скаргу мотивує тим, що в грудні 2012 року ОСОБА_4, звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 2 651 565,33 Євро, що в еквіваленті складало - 27 311 122 грн. 90 коп. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 05 квітня 2013 року у справі №0707/10486/2012, апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором від 14 вересня 2012 року в сумі 2 651 565, 33 Євро. Так, на підставі даного рішення суду Мукачівським міськрайонним судом видано виконавчий листа за № 2/303/279/13, 0707/10486/2012. 07 травня 2013 року, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження №37817732 та надано сторонам час для добровільного виконання рішення суду. 29 липня 2013 року, начальник відділу примусового виконання рішень ДВС України, звернувся до суду з заявою про необхідність затвердження мирової угоди укладеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_5, а виконавче провадження було зупинено до постановлення рішення з цього приводу. За умовами мирової угоди від 06 вересня 2013 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зобов'язалися в рахунок боргу в термін 03 (три) місяці передати належне їм на праві власності рухоме та нерухоме майно у власність ОСОБА_4 10 січня 2014 року, боржники ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в добровільному порядку виконали рішення апеляційного суду Закарпатської області від 05 квітня 2013 року. На протязі двох років кредитор ОСОБА_4 та боржник ОСОБА_2 вважав, що провадження у виконавчому провадженні №3781773 відкритому на підставі виконавчого листа № 2/303/279/13, 0707/10486/2012 від 17 квітня 2013 року - закрито, оскільки боргові зобов'язання виконано в

-2-

добровільному порядку. На протязі всього цього часу від ДВС України ні на адресу ОСОБА_4, ні на адресу ОСОБА_2, не надходило жодних повідомлень. Однак, як виявилось в подальшому виконавче провадження тривало. 04 березня 2016 року ОСОБА_2 було направлено листи повідомлення до Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень у зв'язку з тим, що йому стало відомо, про те, що виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа №2/303/279/13, 0707/10486/2012 виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області, триває. 09 березня 2016 року, ОСОБА_4 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, повторно було направлено повідомлення про необхідність закриття виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа №2/303/279/13, 0707/10486/2012 від 17 квітня 2013 року у зв'язку з повним виконанням в добровільному порядку. 07 червня 2016 року ОСОБА_4 до відділу виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, втретє було направлено Лист про необхідність закриття виконавчого провадження у зв'язку з повним врегулюванням між сторонами спору, такий же саме лист, скаржником був направлений і 03 грудня 2016 року. Однак, не зважаючи на вищевказані повідомлення сторін про виконання рішення суду від 05 квітня 2013 року в добровільному порядку, під час тривання справи про затвердження мирової угоди на стадії виконавчого провадження, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, вчинялося нехтування своїми посадовими обов'язками та затягування закриття даного виконавчого провадження. Так, з моменту останнього повідомлення (03 грудня 2016 року), сторонами виконавчих проваджень про виконання в добровільному порядку рішення суду до винесення Постанови про закриття виконавчого провадження №37817732 від 03 квітня 2017 року пройшло 4 місяці, а з моменту першого повідомлення від 10 січня 2014 року, пройшло більше 02 років. Тому на підставі вищенаведеного ОСОБА_2 звертається до суду з скаргою та просить визнати неправомірним дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 яким при винесенні Постанов про закінчення виконавчого провадження №37817732 від 03 квітня 2017 року не було скасовано накладені в рамках виконавчих проваджень, арешти на майно ОСОБА_2; скасувати Постанови про закінчення виконавчого провадження №37817732 Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 03 квітня 2017 року в частині : ... разом з тим, відповідно до положень частини 1 статті 10 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного державного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до частини 3 статті 40 Закону України Про виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувача з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього закону), 11, 14, 15 частини першої статті 39 цього Закону виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленого цим Законом ... Враховуючи зазначене, відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника у зв'язку з не стягненням виконавчого збору .. .

Скаржник - ОСОБА_2. в судове засідання 19 липня 2017 року не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Стягувач по справі - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи відкласти, оскільки 18 липня 2017 року перебуватиме на розгляді справи в апеляційному суді Харківської області у справі №640/6208/15-ц, і на розгляд справи 19 липня 2017 року, прибути до міста Мукачево - не зможе. Однак, у підтвердження будь-яких письмових доказів (судові повістки, виклик чи повідомлення) про зайнятість його в судовому засіданні в апеляційному суді Харківської області по справі №640/6208/15-ц - не додав.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби - ОСОБА_1 в судовому засідання показав суду, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС знаходиться виконавчий лист №2/303/279/13, 0707/10486/2012 виданий Мукачівським

-3-

міськрайонним судом 17 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_4 заборгованість за Договором від 14 вересня 2012 року в сумі 2 651 565,33 Євро. Постановою старшого державного виконавця Семко Б.О. було відкрито виконавче провадження і надано боржнику ОСОБА_2 добровільно виконати рішення суду в 7-ми денний строк з часу отримання даної постанови. Так, боржником ОСОБА_2 отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження 16 травня 2013 року, однак добровільно боржником рішення суду не було виконано, у зв'язку з чим державним виконавцем було винесено Постанову про стягнення виконавчого збору та вжито заходи забезпечення виконавчого провадження, накладено арешт на майно боржника. Таким чином, при винесенні Постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець правомірно вказав у даній постанові про наявність підстав для стягнення виконавчого збору та як наслідок відсутність підстав для скасування арешту, накладеного на майно боржника. Також звертає увагу на те, що до скарги приєднано Лист - повідомлення ОСОБА_4 від 20 січня 2014 року про те, що боржниками в добровільному порядку виконано рішення суду та які в повному обсязі погасили свої боргові зобов'язання, однак такий лист - повідомлення не відповідає дійсності, оскільки ухвалою суду від 06 березня 2014 року у затвердженні мирової угоди укладеної між боржниками ОСОБА_2, ОСОБА_5 та стягувачем ПП Інтеграл Інвестиції- відмовлено, в ухвалі зазначено, що затвердження мирової угоди укладеної між ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 призведе до порушення норм закону та прав фізичних, юридичних осіб, держави, грошові зобов'язання перед яким боржники не виконали. Тому на підставі вищенаведеного, представник відділу ДВС ОСОБА_1 просить у задоволенні скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Заслухавши думку представника МВ ДВС - ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали виконавчого провадження 2-81/14-14 та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05 квітня 2013 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за Договором, апеляційним судом Закарпатської області ухвалено рішення, яким вирішено: Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задоволити. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29 січня 2013 року - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором від 14 вересня 2012 року в сумі 2 651 565 (два мільйони шістсот п'ятдесят одну тисячу п'ятсот шістдесят п'ять) Євро, що є еквівалентом 27 311 122,90 грн. (двадцять сім мільйонів триста одинадцять тисяч сто двадцять дві) гривні 90 копійок та судові витрати в сумі 4939,50 грн. (а.с.14-16).

07 травня 2013 року, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження за №37817732 з примусового виконання виконавчого листа за №2/303/279/13 0707/10486/2012 виданого 17 квітня 2013 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_4 заборгованість за Договором від 14 вересня 2012 року в сумі 2 651 565,33 Євро, що є еквівалентом 27 311 122,90 грн. та судові витрати в сумі 4939,50 грн. (а.с.18).

03 квітня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження №37817732 з примусового виконання виконавчого Листа за №2/303/279/13, 0707/10486/2012 виданого 17 квітня 2013 року Мукачівським міськрайонним судом на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України Про виконавче провадження. В постановах зазначено, що : 07 травня 2013 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого документа. У зв'язку з невиконанням вимог виконавчого документа на підставі статті 28 Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року №606-XIV, державним виконавцем винесено Постанову від 08 травня 2014 року про стягнення солідарно з боржника виконавчого збору в розмірі 273 1606,24 грн., яка згідно з вимогами Закону є виконавчим документом. В подальшому виконавче провадження №37817859 об'єднано у зведене виконавче провадження №43263685 від 12 травня 2014 року про стягнення грошових коштів з ОСОБА_5, в рамках якого описано та арештовано нерухоме майно, що належить боржнику. ... Стягувачем ОСОБА_4, заявою від 09 березня 2016 рок повідомлено, що 10 січня 2014 року на розрахунковий рахунок в м.Рига, ОСОБА_5 в добровільному порядку було перераховано всі грошові кошти у розмірі 2651565,33 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 27311122,90 грн. та судові витрати у розмірі 4939,50 грн. За таких обставин наявні підстави для закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Разом з тим, відповідно до положень частини 1 статті 10 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження

-4-

(крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного державного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до частини 3 статті 40 Закону України Про виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувача з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього закону), 11, 14, 15 частини першої статті 39 цього Закону виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленого цим Законом ... Враховуючи зазначене, відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника у зв'язку з нестягнення виконавчого збору ... (а.с.12-13).

20 січня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з Листом - повідомленням, в якому зазначає, що Боржник за виконавчим провадженням №37817732 ОСОБА_5 в добровільному порядку виконав рішення суду та в повному обсязі погасив свої боргові зобов'язання. У зв'язку з даними обставинами необхідність продовження виконавчого провадження №37817732 та стягнення в примусовому порядку грошових коштів для виконання рішення суду від 05 квітня 2013 року - відпала. Також просить відкликати заяву начальника відділу примусового виконання рішень ДВС України від 29 липня 2013 року про необхідність затвердження мирової угоди укладеної між сторонами (а.с.19).

Також, в судовому засіданні судом оглянуто матеріали виконавчого провадження №281/14-14 внесеного до ЄДРВП 37817732.

Так, 07 травня 2013 року, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №37817732 про примусовому виконанні виконавчого листа №2/303/279/13, 0707/10486/2012 виданого 17 квітня 2013 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області, в якій в пункті 2 зазначено: Боржнику самостійно виконати - вимоги виконавчого документа в 7-денний строк з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження. 08 травня 2013 року за Вих.№Ш-6339/5-463/14 Постанова про відкриття виконавчого провадження №37817732 направлена ОСОБА_2Ю, для виконання, а ОСОБА_4 для відому (а.с.3,4).

ОСОБА_2 постанову про відкриття виконавчого провадження № 37817732 отримав 16 травня 2013 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, однак в семиденний строк, самостійно не виконав рішення суду.

08 травня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6 по виконавчому провадженню № 37817732 винесено Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, якою Постановлено : Стягнути солідарно з боржника ОСОБА_2 виконавчий збір в розмірі 2731606,24 грн. (а.с.121).

12 травня 2014 року відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на адресу ОСОБА_2 направлено Листа за Вих.№ Ш-6339/5-281/14, яким відділом примусового виконання рішень направлено Постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 08 травня 2014 року до виконання та зазначено реквізити, на які необхідно перерахувати грошові кошти (а.с.15).

06 березня 2014 року по справі № 0707/10486/13-ц, Мукачівським міськрайонним судом винесено ухвалу, якою вирішено : Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної 06 вересня 2013 року на стадії виконавчого провадження між боржниками ОСОБА_2, ОСОБА_5 та стягувачем ПП Інтеграл Інвестиції. Також в даній ухвалі зазначено: «Крім того, суд приходить до висновку, що затвердження мирової угоди укладеної між боржниками ОСОБА_2, ОСОБА_5 та стягувачем ОСОБА_4 призведе до порушення норм закону та прав фізичних, юридичних осіб та держави, грошові зобовязання перед якими ОСОБА_5 та ОСОБА_5 не виконали» (а.с.20-21).

Законом України Про виконавче провадження (із змінами і доповненнями), визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 2 Закону України "Про державну виконавчу службу" встановлено, що правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

-5-

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України за № 512/5 від 02 квітня 2012 року, встановлено, що ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню. Тобто, органи державної виконавчої служби при здійсненні своєї діяльності зобов'язані керуватись нормами Інструкції.

Частиною 2 статті 2 Закону України Про виконавче провадження, встановлено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці), а частиною 1 статті 6 даного Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Нормою частини 1 статті 18 Закону УкраїниПро виконавче провадження зазначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно частини 4 статті 19 Закону УкраїниПро виконавче провадження, сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником. По суті аналогічну норму також містить Закон України «Про виконавче провадження», в редакції на момент виконання рішення (частина 5 статті 12 Закону України Про виконавче провадження).

У свою чергу, статтею 25 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України; виконавчий збір - стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, а частиною 9 статті 27 Закону передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Тобто, Законом УкраїниПро виконавче провадження, в чинній на момент винесення оскаржуваної постанови редакції, чітко визначено, що у випадку закінчення виконавчого провадження у звязку фактичним виконанням рішення суду, виконавчий збір не стягується тільки у випадку виконання такого рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, у випадку нестягнення виконавчого збору, арешт, накладений на майно боржника, також не знімається.

Нормою частини 1 статті 40 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт,

-6-

накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Так, в пункті 7 Постанови № 6 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах від 07 квітня 2014 року зазначено, що відповідно до статей 28, 41, 89 Закону України Про виконавче провадження - при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

Як визначено в частинах 1, 3, 7 статті 28 Закону України Про виконавче провадження, в чинній на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 08 травня 2014 року редакції, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. У разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Таким чином виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Крім того, положеннями частини 3 статті 27 Закону України Про виконавче провадження, в чинній на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 08 травня 2014 року редакції, передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються. При цьому в чинній редакції Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (частини 9 статті 27 Закону України Про виконавче провадження).

Також, суд звертає увагу на зміст частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України, в якій зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Правилами статті 57 Цивільно - процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 58 Цивільно - процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а частиною 1 статті 60 цього Кодексу встановлено, що Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 07 травня 2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №37817732 з примусового виконання виконавчого листа №2/303/279/13, 0707/10486/2012 виданого 17 квітня 2013 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_4 заборгованість за

-7-

Договором від 14 вересня 2012 року в сумі 2651565,33 Євро, що є еквівалентом 27 311 122,90 грн. та судові витрати в сумі 4 939,50 грн.. 03 квітня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №37817732 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, та статті 40 Закону України Про виконавче провадження. Так, з даної постанови вбачається, що під час примусового виконання виконавчого листа за № 2/303/279/13, 0707/10486/2012 виданий Мукачівським міськрайонним судом 17 квітня 2013 року було винесено Постанову про стягнення виконавчого збору, та накладено арешт на майно боржника.

Так, суд критично відносить до Листа - повідомлення ОСОБА_4, який звертається до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби ОСОБА_6 від 20 січня 2014 року, в якому повідомляє, про добровільне виконання боржниками ОСОБА_5 та ОСОБА_2 рішення апеляційного суду Закарпатської області від 05 квітня 2013 року суду та які в повному обсязі погасили свої боргові зобов'язання, оскільки ухвалою суду від 06 березня 2014 року по справі щодо затвердження мирової угоди укладеної між боржника ОСОБА_2, ОСОБА_5 та стягувачем ОСОБА_4 встановлено, що на день ухвалення даної ухвали, грошові зобов'язання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 - не виконали.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 08 травня 2014 року відомостей про виконання рішення суду у державного виконавця не було, державний виконавець вчиняв дії на примусове виконання рішення, а відтак такий мав право стягувати виконавчий збір.

З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, а також враховуючи та, що Постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження №37817732 з примусового виконання виконавчих Листів за №2/303/279/13, 0707/10486/2012 виданий 17 квітня 2013 року Мукачівським міськрайонним судом є підставною, законною, обгрунтованою, і з оглянутих та наданих суду доказів та письмових документів, державний виконавець Артемчук Т.В. виконав вимоги зазначені в статтях 39 та 40 Закону України Про виконавче провадження, в межах повноважень державного виконавця, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 та скасування в частині Постанов про закінчення виконавчого провадження №37817732 від 03 квітня 2017 року - необхідно відмовити.

Відповідно до статті 388 Цивільно - процесуального кодексу України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213, 214, 215, 218, 223, 371, 383-388 ЦПК України, ст.ст.1, 5, 18, 22, 24, 25, 26, 39, 40 Законом України Про виконавче провадження, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 та скасування в частині Постанови про закінчення виконавчого провадження №37817732 від 03 квітня 2017 року - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення.

Головуючий М.М.Пак