Справа № 366/3458/17
Провадження № 2/366/657/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року смт.Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Онищенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності у порядку спадкування та встановлення юридичного факту-

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2017 року позивач звернулася з позовом до суду в якому, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок загальною площею 66,9 кв. м., житловою площею 40,4 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 та встановити юридичний факт, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, який виданий 19 листопада 2001 року на ім'я ОСОБА_3, дійсно належав померлій ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її бабуся - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 5,148 га.

За життя вона склала заповіт на користь позивача. Позивач подала заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки на житловий будинок відсутні документи, що посвідчують право власності, а щодо правовстановлюючого документу на земельну ділянку, то не встановлено його належність (розбіжність в написанні прізвищ:«ОСОБА_1» та «ОСОБА_1»).

Позивач вважає, що вищевказана обставина не дає їй змоги належним чином оформити спадщину, тому вона змушена звертатися до суду.

Позивач у судове засідання не з'явилася; представником позивача за довіреністю було подано до суду заяву, в якій він просив розгляд справи проводити без участі позивача та представника позивача; позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, заперечень не має; просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що заперечень проти задоволення позову не має, просив розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3, актовий запис № 07.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, склала заповіт, яким все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла ОСОБА_5, 1986 року народження, на що вказує заповіт від 03.09.2015 року, посвідчений секретарем Прибірської сільської ради ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі під №2.

Позивач звернулася державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (постановою нотаріуса № 03-02-31 від 04.01.2017 року) у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, а також, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку оскільки не встановлено належність документу померлої.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області від 12.01.2017 року № 02-26/43, житловий будинок в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6 р.н.).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 який виданий на підставі рішення Прибірської сілької ради від 22.01.2001 року, зазначено, що земельна ділянка розміром 5,148 га, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_3, мешканці с.Пироговичі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом досліджено копію паспорту та свідоцтва про смерть спадкодавці, а також заповіт від 03.09.2015 року, де зазначено, що її прізвище ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, в листі Прибірської сілької ради №04-08/331 від 18.08.2017 року зазначено, що дійсно працівниками Прибірської сільської ради, під час видачі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, було допущено описку в написанні прізвища, а саме замість правильного «ОСОБА_1», зазначено «ОСОБА_1», однак виправити її не можуть, оскільки ОСОБА_4 померла.

Таким чином, є всі підстави вважати, що дійсно Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, який виданий 19.11.2001 року на ім'я ОСОБА_3 належав померлій ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Окрім того, при вирішені вказаного спору суд враховує та оцінює у сукупності інші докази, а саме: технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, з якого вбачається, що житловий будинок загальною площею 66,9 кв.м., дійсно розташований в селі Пироговичі Іванківського району Київської області по вулиці Луговій, 18.

Так, у відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Також, як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг.

Так, документом, який підтверджує належність житлового будинку спадкодавиці ОСОБА_4, що знаходиться в АДРЕСА_1 є виписка з погосподарської книги №02-26/43 від 12.01.2017 року, видана виконкомом Прибірської сільської ради.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи що відповідачі не заперечують проти задоволення позову, суд вважає що є всі підстави встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, який виданий 19 листопада 2001 року на ім'я ОСОБА_3, дійсно належав померлій ОСОБА_4, а також вважає можливим визначити за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Позивач просить судові витрати покласти на неї.

Керуючись статтями 57, 60, 64, 88, 209, 213-215, 292, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності у порядку спадкування та встановлення юридичного факту - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідн № НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок, загальною площею 66,9 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Встановити юридичний факт, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, який виданий 19 листопада 2001 року Прибірською сільською радою народних депутатів на ім'я ОСОБА_3, дійсно належав померлій ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя А.А. Корчков