Справа №489/6014/16-ц 07.07.2017 07.07.2017 07.07.2017
Провадження №22-ц/784/1341/17
Справа № 489/6014/16-ц Головуючий першої інстанції: Тихонова Н.С.
Провадження № 22-ц/784/1341/17 Суддя-доповідач Апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Шагай О.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «СТ «Домінанта») про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ТДВ «СТ «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди.

Позивач вказував, що 03 березня 2016 року в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за його участю та участю відповідача ОСОБА_5, було складено європротокол. Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_5, який винний у скоєнні ДТП, була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта» за договором № АЕ 2991406 з франшизою 1000 грн. Зазначав, що у липні 2016 р. ТДВ «СТ «Домінанта» сплатило на СТО «ІНФОРМАЦІЯ_1» страхове відшкодування в сумі лише 1500 грн., хоча згідно рахунку-фактури вартість ремонту складала 8000 грн. Згідно висновку за звітом № 155-16 про оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяної внаслідок ДТП, вартість відновлювального ремонту складає 8732 грн. 68 коп., а також є величина втрати товарної вартості в сумі 8732 грн. 68 коп. В подальшому, страховою компанією було здійснено доплату в розмірі 2440 грн., а всього сплачено 3940 грн.

Посилаючись на викладене, враховуючи уточнення до позовної заяви, остаточно просив стягнути на його користь: з ТДВ «СТ «Домінанта» - страхове відшкодування в сумі 3290 грн.; з ОСОБА_5 - величину втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 8732 грн. 68 коп., суму франшизи - 1000 грн., витрати на автотоварознавче дослідження в розмірі 2500 грн.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов визнав частково: в частині стягнення з нього франшизи в розмірі 1000 грн. Інші вимоги вважав безпідставними, посилаючись на невідповідність проведеним ремонтним роботам переліку пошкоджень, які отримав автомобіль позивача внаслідок ДТП, та необгрунтованість дослідження вартості втрати товарної вартості.

Рішенням Леніського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2017 р. позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_2 втрату товарної вартості автомобіля в розмірі 8 732 грн. 68 коп., франшизу в розмірі 1 000 грн. 00 коп., усього - 9 732 грн. 68 коп., а також витрати по оплаті товарознавчого дослідження - 2500 грн. та по сплаті судового збору - 275грн.60коп., усього - 2775 грн.60 коп. Стягнуто з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування - 3290 грн.00 коп., витрати по сплаті судового збору - 275 грн.60 коп., усього - 3565 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив його скасувати в частині стягнення з ОСОБА_5 8732 грн. 68 коп. відшкодування втрати товарної вартості і 2500 грн. плати за виготовлення товарознавчого дослідження.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 березня 2016 року в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, д/н НОМЕР_1, під керуванням позивача ОСОБА_2, який є власником цього автомобіля, та транспортного засобу SCODA OCTAVIA TOUR, д/н НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_5, який є власником цього автомобіля, внаслідок чого автомобілю позивача було завдано механічних пошкоджень. На місці ДТП за участю сторін було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), зі змісту якого вбачається, що відповідач визнав свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 5).

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у ТДВ «СК «Домінанта» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2991406 з лімітом відповідальності за майнову шкоду - 50000грн., франшизою - 1000 грн. (а.с. 132).

3 березня 2016 р. ОСОБА_5 повідомив ТДВ «СК «Домінанта» про дорожньо-транспортну пригоду, а ОСОБА_2 звернувся до даної Страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до рахунку-фактури на ремонт його автомобіля, згідно якому вартість ремонту складає 8000грн. (а.с. 175, 176, 187).

22 серпня 2016 року ТДВ «СК «Домінанта» було складено уточнений страховий акт, за яким розмір страхового відшкодування було визначено у 3940грн., які Страховою компанією були перераховані ФОП ОСОБА_7 (СТО «ІНФОРМАЦІЯ_1») відповідно до наданого ОСОБА_2 рахунку-фактури на ремонт його автомобіля (а.с. 157-159, 175).

Згідно Акту здачі-приймання робіт «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 30 серпня 2016 року було проведено ремонті роботи автомобіля VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, д/н НОМЕР_1, на загальну суму 8230 грн. На підтвердження оплати ремонтних робіт позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 5681 від 30.08.2016 р. (а.с. 63).

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1).

Частиною 1 ст. 1172 встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страховоговипадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, якабула заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майнутретіх осіб.

Відповідно до ст. цього 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За таких обставин, відповідно до вищевикладених вимог закону суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, належно оцінив надані сторонами докази та дійшов вірного висновку, що з урахуванням розміру франшизи, Страхова компанія не доплатила позивачу частину страхового відшкодування в сумі 3 290 грн. 00 коп. (8230 грн. - 3940грн. - 1000грн.), а тому обґрунтовано стягнув з ТДВ «СК «Домінанта» на користь ОСОБА_2 вказану суму.

Частиною 36.6 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

За такого, суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суми франшизи в розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції ТДВ «СК «Домінанта» в апеляційному порядку не оскаржувало. Апелянт ОСОБА_5 також не просив змінити чи скасувати рішення в частині стягнення з нього франшизи та в частині стягнення з ТДВ «СК «Домінанта» недоплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до Висновку оцінювача за Звітом № 155-16 від 05 серпня 2016 року, складеного ФОП ОСОБА_8, величина втрати товарної вартості автомобіля VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, д/н НОМЕР_1, складає 8732грн.68коп. (а.с. 10-30).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (з наступними змінами та доповненнями) (далі - Методика),вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів у зв'язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Підунктом 8.6.2 пункту 8.6 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 4 червня 2014 року у справі № 6-49цс14, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-760цс15, від 24 травня 2017 року у справі № 6-1521цс16.

Відповідно до Акту здачі-приймання виконаних робіт «ІНФОРМАЦІЯ_1» при приведенні відновлювального ремонту автомобіля позивача були, зокрема, виконані роботи із зняття, ремонту та встановлення переднього бамперу та переднього лівого крила автомобіля та фарбування зазначених складників транспортного засобу (а.с. 63).

Необхідність проведення таких робіт підтверджена зазначенням таких пошкоджень у Протоколі огляду транспортного засобу від 03.03.2016р. та в Калькуляції вартості відновлювального ремонту від 18.03.2016р., складених представником ТДВ «СК «Домінанта» за участю ОСОБА_2 і ОСОБА_5 (а.с. 170, 178, 179), Ремонтною калькуляцією, складеною оцінювачем ОСОБА_8 (а.с. 17-20), а також фотоматеріалами (а.с. 21-24, 190-195).

Зазначені обставини також підтверджені поясненнями спеціаліста-оцінювача ОСОБА_8, наданими в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, який пояснив суду, що проведений відновлювальний ремонт автомобіля потребував як заміни, так і ремонту зазначених ним у звіті складників транспортного засобу, а також фарбування таких деталей як передній бампер та переднє ліве крило, що погіршило зовнішній вигляд транспортного засобу

Як вбачається зі змісту Висновку оцінювача за Звітом № 155-16 від 05 серпня 2016 року, складеного ФОП ОСОБА_8, величина втрати товарної вартості автомобіля VOLKSWAGEN GOLF VARIANT, д/н НОМЕР_1, розрахована на підставі формули, зазначеної у підпункту 8.6.3 пункту 8.6 Методики та дорівнює вартості відновлювального ремонту, з урахуванням ринкової вартості автомобіля, порівняної з вартістю відновлювального ремонту.

За такого, суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_5 компенсації збитків внаслідок втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 8732грн. 68коп.

Належних доказів, які б спростовували вказаний розмір збитків внаслідок втрати товарної вартості автомобіля, у матеріалах справи відсутні, а тому суд обґрунтовано виходив з даних, встановлених вищезазначеним Висновком оцінювача ФОП ОСОБА_8

З огляду на вищевикладене доводи апеляційної скарги про те, що визначений оцінювачем ФОП ОСОБА_8 розмір втрати товарної вартості автомобіля позивача - не можна прийняти до уваги. Посилання апелянта на те, що визначена оцінювачем ринкової вартості автомобіля позивача є завищеною належними доказами не підтверджена.

З матеріалів справи вбачається, що за складання Висновку оцінювача ФОП ОСОБА_8, позивачем було сплачено 2500грн. (а.с.31).

За такого, відповідно до ст.1166 ЦК України, суд дійшов вірного висновку, що вищевказані витрати підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь позивача.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, оскільки вони не спростовують висновки суду, які відповідають обставинам справи.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити, а рішення Леніського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді І.В. Лівінський

Н.О. Шаманська