Справа № 638/1496/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Перегудової В.Р.

за участю представника позивача Товстоп?ятої О.М.

представника відповідача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3, третя особа Центр соціальних служб для сім"ї дітей та молоді Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини,-

Установив:

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулося до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття на особистий рахунок дитини.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_2 нехтує потребами своєї наймолодшої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, порушує права дитини на належне батьківське виховання, не виконує батьківських обов'язків, зловживає батьківськими правами, що становить загрозу життю, здоров?ю та моральному вихованню малолітньої дитини та унеможливлює її знаходження в сім?ї батьків.

У лютому 2016 Службою у справах дітей по Шевченківському району разом Центром соціальних служб для дітей, сім?ї та молоді Шевченківського району м. Харкова за результатами проведеного соціального інспектування виявлено багатодітну сім?ю ОСОБА_2, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Сім?я ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 - багатодітна одинока мати, незаміжна. Жінка має трьох малолітніх дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Хлопчики ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виховувались в сім?ї матері, ОСОБА_2 Відомості про батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 внесені в свідоцтва про народження дітей відповідно до вимог ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. ОСОБА_4 постійно проживає за іншою адресою в сім?ї свого батька, ОСОБА_9, 1975 року народження, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім?ї та прописку від 26.05.2017 № 156. ОСОБА_2 участі у вихованні середнього сина не приймає. Підставою звернути увагу соціальних служб на сім?ю ОСОБА_2, стали події в січні 2016 року, пов?язані з перебуванням старшої дитини, ОСОБА_5, у Комунальному закладу охорони здоров?я «Обласний дитячий туберкульозний клінічний санаторій» з 20.07.2015 по 05.01.2016 включно, які відображені в інформації адміністрації Комунального закладу охорони здоров?я «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» від 03.02.2016 № 110. Хлопчик знаходився за направленням дитячого лікаря фтизіатра з приводу інфікування туберкульозом. 12.01.2016 ОСОБА_5 доставлено бабусєю, ОСОБА_10, до дитячого санаторію. ОСОБА_5 залишений у вестибюлі без дорослих, без відповідних документів, одягнений не за сезоном, без взуття відповідно пори року. Працівники закладу вимушені самостійно доставити хлопчика за адресою проживання, але його мати, ОСОБА_2, будучі в той час вдома із наймолодшою дитиною ОСОБА_3, двері не відчинила, на телефонні дзвінки не відповідала, в результаті ОСОБА_5 повернутий до санаторію. Лише після втручання в ситуацію соціальних служб та служби у справах дітей під загрозою звернення до правоохоронних органів вдалось вмовити ОСОБА_2 забрати сина додому.

04.02.2016 членам комісії з обстеження умов проживання після 1,5 години очікування під дверима квартири, в якій проживає сім?я ОСОБА_2, та вмовлянням жінку відчинити двері вдалось потрапити до приміщення. Під час очікування на сходах в під?їзді з співбесіди з сусідами з?ясовано, що ні ОСОБА_2, ні її мати, ОСОБА_10, нікому та ніколи, будь - то лікар, або комунальні служби, двері не відчиняють до квартири нікого не пускають, з дітьми на вулицю не виходять.

ОСОБА_2 разом з двома дітьми займає найменшу кімнату, в якій із-за скупченості меблів дуже тісно, не має можливості забезпечити місце для повноцінного розвитку, розваг та навчання дітям. Вдома була ОСОБА_2 з наймолодшим сином ОСОБА_3, та її мати, ОСОБА_10, яка відмовилась вийти до членів комісії. Старший син, ОСОБА_5, як пояснила ОСОБА_2, вдома буває лише під час канікул, вихідних та свят, оскільки навчається в спеціалізованому навчальному закладі-інтернаті. В приміщенні не має чим дихати, випрані речі сохнуть у коридорі, хоча є балкон. Квартира захаращена старими речами, поламаними меблями (акт обстеження умов проживання затверджений начальником Служби у справах дітей Дзержинського (нинішня назва - Шевченківського) району Управління служб Гладченко Н.О. № 14 від 04.02.2016). Шестимісячний ОСОБА_3, мав нездоровий вигляд, утруднене дихання, почервоніле обличчя, капризував. Жінка на запитання як почуває себе дитина, пояснила, що дійсно син хворіє, але до лікарів звертатись не вважає доцільним. В той же день за викликом співробітника служби у справах дітей дільничний черговий лікар - педіатр дитячої поліклініки оглянув малечу вдома, дитина була хвора на бронхіт, призначено амбулаторне лікування.

Центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дзержинського (нинішня назва району - Шевченківський) району м. Харкова проводилась робота щодо подолання кризової ситуації в сім?ї ОСОБА_2, а саме надання соціальних послуг ОСОБА_2 спрямованих на подолання життєвих труднощів сім'ї, та взяття родини під соціальний супровід, як сім?ї, яка опинилась в складних життєвих.

ОСОБА_2 відмовилась від соціального супроводу тим самим виявила безвідповідальне та байдуже ставлення матері, яка виховує малолітніх дітей, до виправлення кризової ситуації. Хоча протягом всього часу ОСОБА_2 та ОСОБА_10 отримували соціальні послуги, направлені на стабілізацію взаємовідношень в сім?ї, в тому числі консультації та рекомендації з питань виховання, розвитку та оптимізації умов проживання дітей. До наданих рекомендацій спеціалістів Центру дорослі члени родини ОСОБА_2 не прислухались, що призвело до очікуваних подій.

27.09.2016 у вечірній час за адресою проживання: АДРЕСА_1 малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишився без батьківського піклування, оскільки його мати ОСОБА_2, була госпіталізована в гострому стані до лікарняної установи, а ОСОБА_10, бабуся хлопчика, відмовилась доглядати за дитиною з невідомих причин, що підтверджується протоколом про застосування поліцейського піклування.

Малолітній ОСОБА_3 вкрай виснаженому стані з діагнозом: гіпотрофія 2 ступеню був доставлений до Комунального закладу охорони здоров?я «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1», де перебував поза сімейним оточенням без батьківського піклування понад чотири місяці. За весь час родичи не навідувались до дитини, не цікавились станом його здоров?я, не порушували питання повернення онука та сина додому, що підтверджується листом адміністрації КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» від 15.12.2016 № 01/831.

Для з?ясування обставин виниклої ситуації двічі була відвідана адреса проживання родини ОСОБА_2, але ніхто двері не відчинив, що підтверджено актами обстеження умов проживання затверджені начальником Служби у справах дітей по Шевченківському (колишня назва - Дзержинського) району Управління служб Гладченко Н.О. від 16.12.2016, 23.12.2016.

Малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, був взятий на облік, як дитина, яка перебуває в складних життєвих в Службі у справах дітей Шевченківського району Управління служб № 3 від 03.01.2017.

ОСОБА_2, як мати, грубо порушувала права своєї наймолодшої дитини, ОСОБА_3 в тому числі на належне батьківське піклування про здоров?я, фізичний та розумовий розвиток, що підтверджується листами адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» від 03.02.2016 № 110, від 16.12.2016 № 1441. ОСОБА_3 з народження перебуває під диспансерним наглядом лікарів - спеціалістів КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» з приводу перинатального ураження центральної нервової системи, потребує систематичного медичного огляду та проведення активного патронажу медичним персоналом на дому. Неприпустиме байдуже ставлення ОСОБА_2, як матері, до потреб дитини, ненадання їй своєчасної медичної допомоги, необхідності відвідання дитини першого року життя дитячої поліклініки, перешкоджання в здійсненні патронажу до дитини дільничним лікарем - педіатром та дільничною медсестрою, залишення дитини поза сімейним оточенням без батьківського піклування на невизначений час икликає занепокоєння та є доказом існуючої загрози для дитини в сім?ї матері.

Через негативні явища обставин існуючої кризової ситуації, які унеможливлюють перебування дитини в рідній сім?ї матері виконавчим комітетом Харківської міської ради прийнято рішення від 18.01.2017 № 13, яким малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, негайно відібраний у матері ОСОБА_2 та тимчасово влаштований до Комунального закладу охорони здоров?я «Обласний будинок дитини № 2» відповідно віку та стану здоров?я на повне державне забезпечення, що підтверджено актом про факт передачі дитини від 15.02.2017.

Лише 17.02.2017 ОСОБА_2 та ОСОБА_10 особисто навідались до Служби у справах дітей. Жінки були проінформовані про місце перебування їх малолітнього родича, надано дозвіл на відвідання дитини. 23.03.2017 вперше за півроку перебування дитини поза сімейним оточенням, ОСОБА_2 навідалась до сина. За весь час, що малолітній ОСОБА_3 знаходиться в дитячому закладі у хлопчика спостерігається позитивна динамика розвитку, що підтверджується психологічним висновком практичного психолога ОСОБА_14 стосовно малолітнього вихованця КЗОЗ «ОБД № 2», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 не виявляє зацікавленості до сина при побаченнях, її зустрічі з дитиною носять формальний характер. ОСОБА_2 не усвідомлює факту де та з якою метою вона відвідує заклад, водночас пояснюючі, що навідуватись до дитини її примушує ОСОБА_10, бабуся ОСОБА_3, підтвердження тому спостереження співробітників КЗОЗ «ОБД № 2», які викладені в інформації головного лікаря закладу Чистіліної О.Ю. від 06.10.2017 № 237.

Формальність, яка присутня в діях ОСОБА_2 відносно її сина, підтверджується в тому, що жінка надавши письмову заяву щодо повернення їй сина на виховання, проігнорувала особисту обов?язкову участь в засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради при розгляді даного питання.

Розглянувши звернення ОСОБА_2 та враховуючі відсутність заявника, члени Комісії дійшли висновку про недоцільність повернення малолітнього ОСОБА_3 на виховання матері.

17.02.2017 Служба у справах дітей надала повідомлення до територіального управління праці та соціального захисту населення про призупинення усіх державних виплат, які були призначені ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. На ім?я дитини відкрито поточний рахунок в національній валюті, на який зараховуються та накопичуються державні виплати по народженню до досягнення дитиною трьох річного віку відповідно до вимог діючого законодавства України.

Виходячи з вищенаведеного позивач стверджує, що наймолодша дитина сім?ї ОСОБА_2, ОСОБА_3, вже фактично опікується державою, знаходячись тривалий час в лікарні, дитячому закладу відповідно віку та стану здоров?я через винну поведінку своєї матері.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Вказали про те, що діючим Сімейним кодексом України передбачений чіткий перелік підстав для позбавлення батьківських прав, однак позивачем не наведено та не надано доказів про такі підстави. Зазначили, що відповідач є багатодітною матір'ю, має інвалідність, остання намагалася забрати дитину з лікарні.

Представник третьої особи Центру соціальних служб для сім"ї дітей та молоді Шевченківського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 26.09.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Власником зазначеної квартири є матір відповідача - ОСОБА_10. У квартирі АДРЕСА_1 також зареєстровані діти відповідача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 є багатодітною матір'ю, у шлюбі не перебуває. Відповідач у справі знаходиться на обліку в Шевченківському ОУПФУ м. Харків і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи, розмір якої з травня 2017 року до вересня 2017 року складав 1664,42 грн., а у жовтні 2017 року - 1781,69 грн.

Відомості про батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 внесені в свідоцтва про народження дітей відповідно до вимог ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_4 постійно проживає за іншою адресою в сім?ї свого батька, ОСОБА_9, 1975 року народження, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім?ї та прописку від 26.05.2017 № 156.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради № 1559 від 01.09.2017 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у розмірі 1645, 40 грн. на місяць на сім'ю на період з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року згідно доходів за період з 01.08.2016 року по 31.01.2017 року.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 13 від 18.01.2017 року вирішено негайно відібрати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, доручено Службі у справах дітей по Шевченківському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради тимчасово влаштувати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до закладу для дітей відповідно до віку та стану здоров'я.

Згідно листа головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» № 1441 від 16.12.2016 року на адресу начальника служби у справах дітей Шевченківського району малолітній ОСОБА_3 має гіпотрофію 2 ступеню, що підтверджує необхідність піклування за дитиною в реабілітаційних закладах з впорядкованим режимом та харчуванням. За весь час перебування дитини ОСОБА_3 у згаданому комунальному закладі дитиною ніхто не цікавився, бабуся хлопчика та рідна сестра ОСОБА_2 - ОСОБА_17 відмовилися від догляду за дитиною.

Відповідно до листа головного лікаря КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» на адресу головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» № 01/831 від 15.12.2016 року, дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, доставлено з дому бригадою МШД 27.09.2016 року у супроводі поліції у зв'язку з госпіталізацією матері ОСОБА_2 до міської лікарні № 3 з приводу психічного зриву, через що дитина залишилася без батьківського піклування. За час перебування у педіатричному відділенні, мати та родичі, станом дитини не цікавились.

Членами комісії двічі здійснювався вихід за адресою: АДРЕСА_1, з метою обстеження умов проживання та вивчення стану виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього ОСОБА_3, однак двері згаданої квартири ніхто не відчинив про що свідчать акти від 16.12.2016 року та 23.12.2016 року.

Звертаючись з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав позивачем вказано, що відповідач, будучи матір'ю дитини, утриманням та вихованням малолітнього сина не займається, не цікавиться його здоров'ям, фізичним, моральним, духовним розвитком, не піклується про нього, не враховує його інтереси, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає.

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню до дитини, матеріально її не забезпечує, а тому підлягає позбавленню батьківських прав.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини, судом встановлено наступне.

Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, а тому суд вважає за власною ініціативою за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не меншк 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 31.01.2017 року і до повноліття дитини.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів суд враховував матеріальний стан відповідача ОСОБА_2, яка є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію у розмірі 1664,42 грн., а з жовтня 2017 року - 1781,69 грн., має ще двох синів неповнолітнього віку.

Згідно ст.ст. 79, 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав», ст. ст. 79, 150, 165, 166, 180, 181, 182, 191Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 59, 60, 208, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, Ідн.НОМЕР_1, на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01.2017 року до досягенення ним повноліття на особистий рахунок дитини.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, починаючи з 13.11.2017 року. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий