Дата документу 20.11.2017
Справа № 320/6237/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на житлову квартиру в порядку спадкування,

встановив:

Позивачка звернулася з позовом до суду, який в подальшому уточнила та просила визнати поважною причину пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та визнати право власності в порядку спадкування на житлову квартиру № 79, яка розташована у багатоквартирному будинку № 22Б за адресою м. Мелітополь, проспект 50-річчя Перемоги за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті батька ОСОБА_2, який помер 02 квітня 2015 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 квітня 2015 року помер її батько. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру № 79 в житловому будинку № 22-Б за адресою м. Мелітополь, проспект 50 річчя Перемоги. Окрім позивача спадкоємцем після смерті батька є ОСОБА_3, який є онуком померлого ОСОБА_4 Оскільки батько ОСОБА_3 - син померлого ОСОБА_4 трагічно загинув в 2003 році, ще за життя спадкодавця право на прийняття спадщини перейшло до сина ОСОБА_3, племінника позивача. 15 серпня 2017 року ОСОБА_3 подав до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем. 06 липня 2017 року постановою приватного нотаріуса позивачці було відмовлено у вчинені нотаріальних дій з тих підстав, що нею був пропущений передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Перед смертю батька позивачка знаходилась в Російській Федерації в м. Москва, де мешкав її чоловік та син. У звязку з бойовими подіями на території України вона з поважних причин не змогла у встановлений законом строк для прийняття спадщини приїхати до Мелітополя та подати заяву про прийняття спадщини, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивачка не з'явилася, від її представника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за його та позивачки відсутності на підставі письмових доказів, долучених до матеріалів справи.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень на позов не мають.

З урахуванням заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності у звязку з їх неявкою, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що батьками позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про народження. /а.с.7/.

02 квітня 2015 року у м. Голіцино Одінцовського району Московської області, Російська Федерація помер батько позивачки ОСОБА_2. /а.с.8/.

Відповідно до копії повідомлення відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 06.07.2017 року № 3183, станом на 02.04.2015 року місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: м. Мелітополь, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1. /а.с. 11/.

Дружина ОСОБА_4 ОСОБА_4, померла 03 травня 2001 року. /а.с.9/.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме: квартира № 79 в житловому будинку № 22-Б, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, проспект 50 річчя Перемоги, яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі договору № 466 купівлі-продажу квартири від 10 грудня 1999 року, копія якого міститься в матеріалах справи /а.с.12/.

Крім того, відповідно до листа КП «ММБТІ» від 03 серпня 2017 року № 2209, станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано в цілому за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10.12.1999 року № 466 (посвідчений товарно-сировинною біржею «Власність»). /а.с.11/.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як убачається з позову, окрім позивачки, спадкоємцем після померлого ОСОБА_4 є також ОСОБА_3, який подав до нотаріуса Владівостокського нотаріального округу Приморського краю заяву про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2, померлого 02 квітня 2015 року. /а.с.10/.

Згідно довідки старшої по будинку, засвідченої директором КП Житломасив А.С. від 07.07.2017 року ОСОБА_1 після смерті свого батька сплачувала комунальні платежі та доглядала за квартирою № 79 у житловому будинку № 22Б по проспекту 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області. /а.с. 13/.

06.07.2017 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4, однак постановою їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у звязку з пропуском встановленого законодавством України строку для прийняття спадщини, а також у звязку з тим, що документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спірну квартиру, а саме договір № 466 купівлі-продажу квартири, зареєстрований Товарно-сировинною біржею «Власність» 10.12.1999 року зіпсовано, дублікат цього договору не є можливим отримати, оскільки установа яка його реєструвала, припинила своє існування та архів документів будь-якій іншій установі не передавався. /а.с.15/.

З копії матеріалів спадкової справи ОСОБА_2, надісланої на запит суду, інших спадкоємців, в тому числі тих, які б прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4, крім позивачки, не вбачається (а.с.32-40).

Таким чином, позивачка не має можливості оформити спадщину після померлого батька та отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене спадкове майно, оскільки нею пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини по причині перебування її на момент смерті батька у м. Москва та через бойові події на території України, що позбавили її можливості вчасно приїхати та подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу, який б підтверджував право власності померлого батька на зазначене майно у звязку з тим, що оригінал документу зіпсовано, його дублікат отримати не можливо, оскільки установа яка його реєструвала, припинила своє існування та архів документів будь-якій іншій установі не передавався.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачкою пропущено строк для звернення до нотаріальної контори з поважних причин, але визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не є доцільним зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що вказує на відсутність умов для одержання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі викладеного вище, аналізуючи досліджені у справі докази кожний окремо та всі у сукупності, суд дійшов висновку про можливість визнання за позивачкою право власності на житлову квартиру № 79 у житловому будинку № 22Б по проспекту 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області, в порядку спадкування за законом після померлого 02 квітня 2015 року ОСОБА_2.

Керуючись 10, 11, 14, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на житлову квартиру в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на житлову квартиру № 79 у житловому будинку № 22Б по проспекту 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області, в порядку спадкування за законом після померлого 02 квітня 2015 року ОСОБА_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю.В. Ковальова