Справа № 487/1775/17
Провадження № 2/487/1316/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді Агєєвої Л.І.,

при секретарі Ткаченко І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що на початку 2017 року шлюбні відносини між ними були фактично припинені, спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів, у звязку з чим позивач була змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, надали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просили не надавати строк на примирення.

Відповідач в судовому засідання позов не визнав, на розірвання шлюбу не згоден, підтвердив, що з початку 2017 року вони проживають окремо, просив суд розглянути справу через один-два місяці.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2010 року (свідоцтво про шлюб серії І-ФП №139442 від 27.08.2010 року, видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №414 від 27.10.2010 року). Шлюбні відносини між сторонами припинені з початку 2017 року через відсутність взаєморозуміння, поваги та постійні конфлікти і сварки, тому подальше спільне життя стало неможливим.

Судом також встановлено, що сторони від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований 27.10.2010 року між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №414 від 27.08.2010 року розірвати.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через місцевий суд в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Л.І. АГЄЄВА