ун. № 759/6649/16-ц
пр. № 2/759/470/17
14 вересня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді П'ятничук І.В., при секретарі Немировській А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення суми боргу згідно договору позики з боржника і поручителя згідно договору поруки, -
Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів солідарно відповідно до договору позики від 11.12.2012 р. і за договором позики від 12.12.2013 р. суму боргу в розмірі 2 168 248 грн, 3% річних в розмірі 142166 грн. 36 коп., за а всього 310 415, 14 грн., а за договором позики від 05.07.2012 р. - 138 048 грн. 50 коп. і 3% річних в розмірі 10 008 грн. 51 коп., а всього 148 057 грн. 01 коп., а всього грошових коштів в розмірі 2 458 472 грн. 15 коп.
Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду своїх представників з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розгляд справи в його відсутності.
Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, вказуючи на обставини викладені в позовній заяві, зазначали, що позивач та відповідачі знайомі давно, були друзями, тому позивач і надав відповідачу в борг вказані кошти надавались відповідно до доларах США, однак взяті на себе зобов'язання відповідно до договору позики та договору поруки відповідачами не виконано.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином причини неявки суду не повідомили. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, з урахуванням думки представників позивача, які не заперечували проти заочного розгляду справи, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.
В подальшому 23.06.2015 р. між ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_3 укладено два договори поруки, предметом яких було забезпечення повернення грошових коштів відповідачем ОСОБА_2 відповідно до вказаних розписок (договорів позики) від 11.12.2012 р. та 12.12.2013 р. відповідно до договору позики від 05.07.2012 р. боржник ОСОБА_2 зобов'язувався повернути кошти до 05 січня 2014 р. відповідно до договору від 11.12.2012 р. зобов'язувався повернути кошти до та 11.11.2014 р., а позику оформлену розпискою від 12.12.2013 р. відповідач зобов'язувався повернути до 12.02.2014 р.
Факт отримання коштів відповідачем ОСОБА_2 від позивача ОСОБА_4 підтверджується відповідними розписками, в яких відповідач зазначає, що взяв грошові кошти у позивача і зобов'язується повернути їх у терміни визначені в розписках.
Відповідачі суми позики у термін, встановлений в розписках не повернули.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України, розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.
Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення на підставах, передбачених договором або законом (ч. 1ст. 598 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).
Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідачів на підставі ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних за період прострочення грошового зобов'язання, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
При цьому суд погоджується із здійсненим позивачем розрахунком, який вважає обґрунтованим, та приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно відповідно до договору позики від 11.12.2012 р. і за договором позики від 12.12.2013 р. суму боргу в розмірі 2 168 248 грн, 3% річних в розмірі 142166 грн. 36 коп., за а всього 310 415, 14 грн., а за договором позики від 05.07.2012 р. - 138 048 грн. 50 коп. і 3% річних в розмірі 10 008 грн. 51 коп., а всього 148 057 грн. 01 коп., а всього грошових коштів в розмірі 2 458 472 грн. 15 коп.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів належить присудити на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору, в сумі 6890 грн.
На підставі наведеного, ст.ст. 11, 509, 598, 599, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 60, 61,74-76, 88, 212-215, 218, 223, 224, 292, 294, 296 ЦПК України, суд -
Cтягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.Шостка Сумської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрованого в АДРЕСА_3 солідарно відповідно до договору позики від 11.12.2012 р. і за договором позики від 12.12.2013 р. суму боргу в розмірі 2 168 248 грн, 3% річних в розмірі 142166 грн. 36 коп., за а всього 310 415, 14 грн., а за договором позики від 05.07.2012 р. - 138 048 грн. 50 коп. і 3% річних в розмірі 10 008 грн. 51 коп., а всього 148 057 грн. 01 коп., а всього грошових коштів в розмірі 2 458 472 (два мільйони чотириста п'ятдесят вісім тисяч чотириста сімдесят дві) грн. 15 коп.
Cтягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 солідарно судовий збір в розмірі 6890 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України - шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Святошинський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України - після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя