справа №619/3494/17
провадження №2/619/1806/17
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
08 листопада 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.

за участю секретаря

судового засідання - Мєщан І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Черкасько-Лозівської сільради Дергачівського району Харківської області «про встановлення юридичного факту і визнання права власності у порядку спадкування за законом»,

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся позивач ОСОБА_1 до Черкасько-Лозівської сільради Дергачівського району Харківської області «про встановлення юридичного факту і визнання права власності у порядку спадкування за законом». В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка постійно мешкала у квартирі по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 вважала найближчою людиною позивача по справі ОСОБА_1 , ставилась як до рідного сина, тому що була його нянею у дитинстві. Позивач на той час вже був одружений, ОСОБА_2 була зовсім одна, вона запропонувала позивачу жити разом в квартирі АДРЕСА_2 .

За таких обставин з літа 1995 року позивач та його сім`я почали проживати однією сім`єю з ОСОБА_2 - в них утворився спільний бюджет, який складався з її пенсії та заробітної плати позивача, вони разом харчувались, позивач турбувався про придбання продуктів харчування, ОСОБА_2 готувала їжу та вела домашнє господарство, доглядала за дитиною.

Вже з 1997 року дружина позивача ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 були прописані в АДРЕСА_1 , тому вони також разом із ОСОБА_2 на день її смерті мешкали та були постійно зареєстровані у квартирі спадкодавця.

Отже, у них з ОСОБА_2 утворилась єдина сім`я - вони проживали з нею разом в одній квартирі, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 і його родина проживали разом з померлою ОСОБА_2 однією сім`єю та доглядали за нею, купували продукти харчування, ліки, речі домашнього побуту, робили ремонти у квартирі та інше, до моменту смерті спадкодавця. Крім того, позивач постійно піклувався про лікування померлої, яка за декілька років до смерті почала дуже хворіти, забезпечував її догляд сам та за допомогою лікарів і медичних працівників, піклувався, виконував стаціонарні заходи лікування вдома, тому що бабця занемогла та вже потім стала постільною хворою.

ОСОБА_1 здійснював поховання ОСОБА_2 та поминки.

Даний факт підтверджується довідками, виданими Черкасько-Лозівською сільською радою та Актом депутата Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 26.06.2017 року.

Тому позивач прохав встановити юридичний факт проживання однією сім`єю з небіжчицею не менше, чим п`ять років до її смерті та визнати позивача спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина: на ім`я померлої ОСОБА_2 , зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 004854 розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до запису № 197 від 05.05.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай ) по КСП «Харківська птахофабрика», що підтверджується відповіддю Відділу у Дергачівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області від 08.09.2017 року № 1051/109-17.

Враховуючи те, що за весь цей час ніхто не заявив своє право на спадкування за законом на вищевказану земельну частку(пай), позивач заявляє про своє право на спадкування за законом на земельну частку (пай) зареєстрованого відповідно до запису № 197 від 05.05.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай ) по КСП «Харківська птахофабрика», сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 004854 розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах на ім`я ОСОБА_2 , відповідно ч. 5 Заключних та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року.

Тому позивач прохав на підставі ст. 1264,1268 ЦК України в редакції 2003 року визнати за ним, як за спадкоємцем за законом четвертої черги - право особистої приватної власності на спадкове майно - на земельну частку (пай) зареєстрованого відповідно до запису №197 від 05.05.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай ) по КСП «Харківська птахофабрика», сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 004854 розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги .

Представник відповідача Черкасько-лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, сповіщений про судове слухання, надав до суду заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд вирішує справу на тих доказах, які надані у судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка постійно мешкала у квартирі по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Черкасько-Лозівської сільською радою Дергачівського району Харківської області 27 серпня 2001 року.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), зареєстрованого відповідно до запису №197 від 05.05.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай ) по КСП «Харківська птахофабрика», сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 004854 розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах на ім`я ОСОБА_2 .

Спадкоємцем четвертої черги за законом є позивач ОСОБА_1 , який постійно проживав однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років з літа 1995 року до дня відкриття спадщини, які обставини підтверджуються довідками, виданими Черкасько-Лозівською сільською радою та Актом депутата Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 26.06.2017 року, та показаннями свідків, що в судовому засіданні підтвердили

ОСОБА_2 вважала найближчою людиною позивача по справі ОСОБА_1 , ставилась як до рідного сина, тому що була його нянею у дитинстві, добре знала його, займалась його вихованням, довіряла йому. Позивач на той час вже був одружений, ОСОБА_2 була зовсім одна, вона запропонувала позивачу та його сім`ї жити разом в квартирі АДРЕСА_2 .

За таких обставин з літа 1995 року позивач та його сім`я почали проживати однією сім`єю з ОСОБА_2 - в них утворився спільний бюджет, який складався з її пенсії та заробітної плати позивача. ОСОБА_1 на той час перебував на військовій службі у лавах Національної гвардії України, в/ч № НОМЕР_2 , що підтверджується його воєнним білетом та трудовою книжкою, одержував заробітну плату від 180грн. до 1800 грн. Пенсія старенької сягала аж 70 грн у 1995 році та близько 500 грн на момент смерті. Вони разом харчувались, позивач турбувався щодо придбання продуктів, ОСОБА_2 готувала їжу та вела домашнє господарство, доглядала за дитиною.

Також вони вели домашнє господарство та відгодовували бичків, поросят, курей. У бабусі знаходилися у користування земельні ділянки, на яких всією сім`єю вони вирощували картоплю, буряки, моркву, насіння. Позивач у період відпусток підробляв трактористом у радгоспі, за що одержував заробіток натуральним товаром - зерном. За таких обставин вони і вели спільне господарство. З цього складався їх сімейний бюджет.

Вже з 1997 року дружина позивача ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 були прописані в АДРЕСА_1 , тому вони також разом із ОСОБА_2 на день її смерті мешкали та були постійно зареєстровані у квартирі спадкодавця.

Разом вони провели ремонт у квартирі АДРЕСА_2 та перебудували опалення, провели воду та каналізацію, затим придбали сумісно телевізор, холодильник, люстру, великий теплий килим, диван.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 і його родина проживали разом з померлою ОСОБА_2 однією сім`єю, вважали її своєю бабцею, вона ж сприймала позивача як свого сина, який - коли вона захворіла - доглядав за нею, купував продукти харчування, ліки, речі домашнього побуту, меблі, необхідну побутову техніку, вони робили ремонти у квартирі та інше - до моменту смерті спадкодавця. Крім того, позивач постійно піклувався про лікування бабці, яка за декілька років до смерті почала дуже хворіти, забезпечував її догляд сам та за допомогою лікарів і медичних працівників, виконував стаціонарні заходи лікування вдома, тому що бабця занемогла та вже потім стала постільною хворою. Померла вона від зупинки серця, коли їй виповнилося 86 років. ОСОБА_1 здійснював поховання ОСОБА_2 та помини.

Позивач спадщину прийняв фактично, так як у впродовж шести місяців після смерті ОСОБА_2 користувався її речами, розпорядився урожаєм з належних спадкодавцеві земельних ділянок.

Інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2 не було.

Тому суд розглядає дану справу, застосовуючи п.5 Заключних і перехідних положень до ЦК України, який набрав сили з 01.01.2004 року, де вказано що правила Книги шостої ЦК України застосовуються до спадку, який відкрився, але не був ніким прийнятий із спадкоємців до набрання сили даного Кодексу 2004 року.

За таких обставин суд встановлює юридичний факт проживання позивача із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини з літа 1995 року, тобто позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також суд визнає за позивачем право власності в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно - земельну частку (пай), зареєстрованого відповідно до запису №197 від 05.05.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай ) по КСП «Харківська птахофабрика», де сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 004854 розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1264, 1268 ЦК України, п.5 Заключних та Перехідних положень до Цивільного Кодексу України у редакції 2004 року, ст. 5, 10, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
Встановити юридичний факт проживання позивача ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини з літа 1995 року, визнати позивача ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно - земельну частку (пай), зареєстрованого відповідно до запису №197 від 05.05.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай ) по КСП «Харківська птахофабрика», де сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 004854 розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна