Справа № 285/2179/17
провадження у справі № 2/0285/1320/17
10 жовтня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі головуючої судді…Заполовської Т.Г.,
за секретаря….………..……Матвіюк Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
про стягнення кредитної заборгованості,
В судове засідання представник позивача не прибув. В заяві просить справу розглядати без його присутності та позовні вимоги задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації. Заяв, заперечень до суду не надійшло.
Беручи до уваги, що представник позивача в заяві не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі.
Доповівши зміст заявлених вимог, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.
04.11.2014 року ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк отримав кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ОСОБА_1 висловив свою згоду, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами та памяткою клієнта складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 7).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 525-526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Однак частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по вказаному кредитному договору банк не отримав 1671,05 грн. заборгованості по тілу кредиту та 902,83 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом (фактичний розмір збитків).
Також зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення несвоєчасне виконання зобов'язань.
Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 636,75 грн. - штраф (процентна складова) за таке ж саме порушення.
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.
З огляду на наведене судом не встановлено підстав для стягнення штрафів фіксованої частини (500грн.) та процентної складової (636,75 грн.), оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань.
Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 88, 208-209, 212-216, 232, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 549, 551, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 61 Конституції України, суд
Позов задовольнити частково.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Т.Г. Заполовська