Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2439/17
Провадження №: 2/332/1104/17
09 листопада 2017 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді Безлер Л.В.,
при секретарі Жечевій А.В.,
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання їх таким, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначили, що вони є власниками квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1. Позивачам ОСОБА_1 належить 4/5 частини вказаної квартири, ОСОБА_3 - 1/5. Відповідач ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_5 - племінницею ОСОБА_1 Згідно з договором від 25.12.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий запис № 5818, ОСОБА_4 (ОСОБА_7) продала належну їй та дочці ОСОБА_5 по 1/5 частини вказаної квартири позивачу ОСОБА_1 Приблизно в 1998 році відповідачі виїхали із зазначеної квартири. У 2012 році останні, з метою отримання необхідних документів для виїзду закордон, позивачкою були зареєстровані у вказаній квартирі, проте в ній так і не проживала та в 2012 році виїхали за кордон. На підставі викладеного позивачі просять визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_5
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та в установленому порядку.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Суду надано заяву про рогзгяд справи за їх відсутності, проти задоволення позу не заперечують.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з'явились по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи відповідачі були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач та її представник не заперечували.
Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника позивача ОСОБА_2, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до угоди від 25.12.1996 року ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10 належить по 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 (а.м.5).
Згідно з договором від 25.12.1996 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5 продали ОСОБА_1 належні їм по 1/5 частини квартири АДРЕСА_3 (а.с.3).
Відповідно до договору від 25.12.1996 року ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_1 належну їй 1/5 частки квартири АДРЕСА_4 (а.с.10).
Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1, що видане 17.09.2016 року, позивач ОСОБА_11 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_14» (а.с.38).
З інформації, наданої адресно-довідковим підрозділом УДМС в Запорізькій області вбачається, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до теперішнього часу значаться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_6
У відповідності зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причинах понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, лише у випадках спеціально передбачених діючим житловим законодавством України. Перелік цих випадків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що є матір'ю позивачки ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_4, при цьому остання змінила прізвище з ОСОБА_5 після укладення шлюбу. Позивач ОСОБА_3, до укладення шлюбу «ОСОБА_15», та відповідач ОСОБА_12 є її онуками. Свідок зазначила, що проживає у АДРЕСА_7 з 1982 року безперервно. В даній квартирі також постійно проживає її дочка ОСОБА_1 Квартира належить на праві власності останній та ОСОБА_3 У цій квартирі раніше також проживали її дочка ОСОБА_7 (ОСОБА_4) зі своєю дитиною ОСОБА_5, проте в 1996 році продали свої частки ОСОБА_1 та залишили це місце проживання. В 2012 році її дочка ОСОБА_1, на прохання відповідачів, зареєструвала останніх у вказаній квартирі, проте вони там не проживали і в 2012 році виїхали а межі України.
Свідок ОСОБА_13 суду зазначив, що є сусідом позивачки ОСОБА_1, проживає в АДРЕСА_8 Також пояснив, що ОСОБА_1 проживає із матір'ю ОСОБА_8 та чоловіком за тією ж адресою в квартирі АДРЕСА_9. Йому відомо, що відповідачі за даною адресою не проживають .
Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений факт того, що вони без поважних причин не проживають в спірній квартирі понад 6 місяців, втратили до цього житла будь-який інтерес, оскільки взагалі до квартири не приходять, житлово-комунальні послуги не сплачують. Таким чином, всі зазначені дії відповідачів свідчать про те, що вони не ставляться до вказаного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, в зв'язку з чим вони може бути визнаним таким, що втратили право користування ним. При цьому суд враховує, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, не скористались своїми правами сторони в процесі і не надали суду жодного з доказів, що спростовують доводи позивачів, а відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_5
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Безлер Л.В.