АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 528/234/17 Номер провадження 22-ц/786/1891/17Головуючий у 1-й інстанції Шевченко В. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Пікуля В.П.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 1 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Акціонерне товариство "Ощадбанк", ОСОБА_5 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 1 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 безпідставно отримані кошти в розмірі 49750 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 640 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зокрема вказує на відсутність доказів щодо заволодіння чи зберігання відповідачем коштів позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, 29.10.2016 року об 11:51 позивач ОСОБА_4 перерахував на картковий рахунок, належний відповідачу ОСОБА_3, грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., з яких 250 грн. становить комісія за переказ коштів, що підтверджується чеком терміналу АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10004/094, що знаходиться по вул. Радянській, 31 в м. Гірник Донецької області.

Факт надходження коштів в сумі 49750 грн. також підтверджується випискою Філії Полтавського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» по картковому рахунку, відкритому на імя ОСОБА_3

Згідно витягу з кримінального провадження № 0001931, 29.10.2016 року о 14:40 слідчим Селидівського відділення поліції Красноармійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань щодо заволодіння шляхом обману грошовими коштами у розмірі 50 000,00 грн., належними ОСОБА_4

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_4 вказував, що 29.10.2016 р. отримав від невідомої особи дзвінок про затримання його сина як особи, що скоїла злочин і що потрібно у звязку з цим терміново перерахувати 50000 грн. на картковий рахунок 331789 для його звільнення. Перерахувавши негайно кошти на вказаний невідомою особою картковий рахунок, зясував, що син працівниками поліції не затримувався та ніякого злочину не скоював, після чого зрозумів, що його ошукали та звернувся до поліції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції на підставі положень ст.ст. 387, 1212 ЦК України, з урахуванням зібраних по справі доказів, дійшов висновку про безпідставне набуття відповідачем перерахованих позивачем на її картковий рахунок коштів, в звязку з чим стягнув з останньої 49750 грн. на користь ОСОБА_6 Зазначивши, що 250 грн. як комісія банку за здійснену транзакцію по перерахунку коштів не підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно частин 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України.

Як вірно встановлено судом та не заперечується сторонами, 29.10.2016 року ОСОБА_6 перерахував на картковий рахунок, відкритий на імя ОСОБА_3 50000 грн., з яких 250 грн. було сплачено як комісія за перерахування коштів.

В цей же день вказані кошти невідомою особою дрібними частками були зняті через банкомат Гребінківського відділення банку.

Допитана в ході розгляду справи ОСОБА_3 пояснила, що дійсно на прохання свого кума ОСОБА_5 в листопаді 2016 року надала йому в тимчасове користування свою кредитну картку, видану їй ПАТ «Ощадбанк». Зі слів останнього, картка ним була втрачена, у звязку з чим вона звернулась до відділення банку з проханням заблокувати її рахунок та надати виписку про рух коштів по картці. Отримавши таку роздруківку, виявила, що на її картку поступили 50000 грн., які в той же день були зняті.

Наведені обставини, свідчать про безпідставне, тобто без достатніх правових підстав, отримання відповідачем коштів, власником яких вона не являється, а фактичне володіння ними не спирається на відповідний її правовий титул.

Вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права витребувати у відповідача безпідставно отримані грошові кошти.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та зводяться до незгоди з судовим рішенням з підстав неповного зясування обставин по справі внаслідок не допитування третьої особи ОСОБА_5

При цьому, апелянтом замовчується той факт, що вказана особа знаходиться в розшуку, а обставини щодо передачі йому своєї кредитної картки в тимчасове користування, не заперечуються відповідачем ОСОБА_3, яка на власний розсуд розпорядилася належною їй банківською карткою, передавши її третій особі, хоча обовязковими умовами при отриманні банківських карток та ПІН кодів до них є нерозголошення даних третім особам.

В іншому, зміст апеляційної скарги зводиться до зазначення апелянтом підстав для звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення суду, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 1 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1