Провадження № 2/522/9797/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (колишня ОСОБА_2) до Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, ДП «Сетам», ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_4, про визнання недійсними електронних торгів та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.10.2017 року звернулась до суду з позовом до Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів, скасування державної реєстрації права власності та витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна.

Разом з позовної заявою позивачем було подано клопотання про застосування заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на трикімнатну квартиру № 1, загальною площею 71,5 кв.м., у будинку № 16/4 на проспекту Гагаріна у м. Одесі, та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо вселення у трикімнатну квартиру № 1, загальною площею 71,5 кв.м., у будинку № 16/4, на проспекті Гагаріна у м. Одесі. Заява мотивована тим, що існує загроза утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, оскільки вказане нерухоме майно вже було відчужене, тому для запобігання подальшого відчуження, просив задовольнити клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, подану заяву, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; встановленням заборони вчиняти певні дії.

Таким заходом забезпечення позову, як арешт, суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Таким чином, накладання арешту - забезпечення позовних вимог позивача по справі не носять дискримінаційного характеру по відношенню до відповідача по справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації нерухомого майна (саме квартири № 1, загальною площею 71,5 кв.м., у будинку № 16/4 на проспекту Гагаріна у м. Одесі), визнання недійсним акту реалізації вказаного нерухомого майна, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, про що як зазначає позивач не знав; скасування реєстрації права власності та витребування з чужого незаконного володіння нерухоме майно квартири №1, розташованої в будинку №16/4 на пр. Гагаріна у м. Одесі .

Враховуючи те, що спір стосується нерухомого майна, право власності на яке після проведення прилюдних торгів та повного розрахунку за придбане майно перейшло до переможця прилюдних торгів, а в послідуючому може перейти й до інших осіб, якщо відповідач як новий власник зазначеної квартири вчинить дії по її відчуженню, тому суд вважає, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Зважаючи на те, що об'єктом позову є квартира під №1, загальною площею 71,5 кв. м, розташована за адресою: місто Одеса, проспект Гагаріна, будинок 16/4, і у разі відчуження зазначеного вище майна існує загроза невиконання рішення суду у випадку задоволення позову, суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на нежитлове приміщення, що є співмірним заявленим позовним вимогам.

Отже, з огляду на викладене, з метою захисту законних прав та інтересів позивача та з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідача, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення, суд вбачає доцільним задовольнити подану позивачем заяву про забезпечення позову.

Вжиті заходи мають бути застосовані до розгляду та вирішення судом справи, допоки наявність підстав для забезпечення позову не буде заперечена протилежною стороною. У звязку з цим суд розяснює стороні відповідача право звернутися із заявою про скасування вжитих судом заходів в разі наявності обґрунтованих підстав для таких процесуальних дій.

Це судове рішення не може бути розглянуто в якості оцінки обставин по справі, а постановлено судом в силу наявності обґрунтованих підстав передбачати можливість порушення прав позивача та інших осіб в разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 151, 153, 208-210 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно: квартиру № 1, загальною площею 71,5 кв.м., розташовану в будинку № 16/4 на проспекті Гагаріна у м. Одесі.

Заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо вселення у квартиру № 1, загальною площею 71,5 кв.м., розташовану в будинку № 16/4 на проспекті Гагаріна у м. Одесі.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала з питань забезпечення позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домусчі Л.В.