Справа № 206/5700/17
Провадження № 2/206/1406/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2017 суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2017 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов, зокрема ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а саме:

- позивачем не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а саме: доказів спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України);

- позивачем не долучено документ, що підтверджує сплату судового збору, що також підтверджується переліком додатків, зазначених у позовній заяві (ч. 5 ст. 119 ЦПК).

При цьому, суддя приймає до уваги посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів», однак вважає, що позивач зобов'язаний сплатити судовий збір з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закон України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене Законом України «Про судовий збір».

Сплата судового збору особами, які звертаються до суду - це процесуальний обовязок, який визначається нормами цивільного процесуального закону (ЦПК України) та Закону України «Про судовий збір». При цьому процесуальна норма частини другої статті 79 ЦПК України є бланкетною і в частині визначення розміру судового збору, порядку його сплати, повернення і звільнення від сплати відсилає до окремого закону, зокрема Закону України «Про судовий збір».

Обєкти сплати судового збору, тобто процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Такими обєктами є процесуальні документи, які особа подає до суду (позовна заява, апеляційна чи касаційна скарга, заява про перегляд судового рішення тощо). Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється ( частина друга статті третьої цього Закону)

Стосовно документів, за подання яких судовий збір справляється, стаття 4 Закону України «Про судовий збір» установлює розміри ставок судового збору. При цьому розміри ставок судового збору так само залежать від характеристики обєкта справляння позовна заява, скарга чи інша заява (в деяких випадках у поєднанні з характеристикою субєкта, який звертається до суду).

Пільги щодо сплати судового збору визначені статтею 5 Закону України «Про судовий збір». При цьому передбачені в цій статті особи, які мають пільги щодо сплати судового збору, звільняються від його сплати під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, про що прямо зазначено в абзаці першому частини першої статті 5 цього Закону.

Пункт сьомий статті пятої Закону України «Про судовий збір» у первісній редакції передбачав звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, повязаними з порушенням їхніх прав.

Одночасно частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Однак, на сьогодні Закон України «Про судовий збір» зазнав змін, стаття пята даного закону викладена у новій редакції, відповідно до якої особи, які зазначені у цій статті звільняються від сплати судового збору у всіх судових інстанціях відповідно до зазначеного у ній переліку.

За змістом цієї норми Закону з переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, такі особи як споживачі виключені.

Зазначений перелік є вичерпним щодо сплати судового збору у всіх судових інстанціях.

Таким чином, оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви позивач зобовязаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Суддя звертає увагу, що практика Європейського суду з прав людини, також, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 121 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119-121, 208-210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків два дні з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання в строк позивачем вимог закону вказаних в ухвалі судді, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Розяснити позивачу, що за змістом ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суддя К.С. Маштак