Справа №585/3291/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Машина І.М.
Номер провадження 22-ц/788/1811/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики ,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивував тим, що 20 листопада 2015 року він надав ОСОБА_5 позику у розмірі 300 000 грн., строком до 01 вересня 2017 року, про що було складено розписку. В установлений строк ОСОБА_5 вказані кошти не повернув. Просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь 300 000 грн. заборгованості за договором позики та 87 465 грн. 81 коп. процентів за користування позикою.

Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_3

В апеляційній скарзі представник позивача посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, пояснення відповідача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 20 листопада 2015 року ОСОБА_3 надав ОСОБА_5 позику в розмірі 300000 грн. строком до 01 вересня 2017 р. в присутності свідків, що підтверджується розпискою від 20 листопада 2015 р. (а.с. 8). Наведене свідчить, що між сторонами виникли правовідносини з приводу зобов'язання по договору позики.

В суді апеляційної інстанції відповідач не заперечував про наявність боргу за договором позики та зобов'язався повернути кошти після реалізації нерухомого майна.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Доводи представника позивача в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги правові позиції та висновки судів вищої інстанції та безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 є обґрунтованими.

При ухваленні рішення судом першої інстанції не було взято до уваги те, що договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Також, підлягає задоволенню позовна вимога щодо стягнення процентів від суми позики.

У частині першій статті 1048 ЦК України, яка має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розмір нарахованих відсотків виходячи з облікової ставки Національного банку України за період з 20 листопада 2015 року по 01 вересня 2017 року в сумі 87 465 грн. 81 коп. відповідачем не оспорюється.

Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, у зв'язку з цим рішення суду підлягає скасуванню згідно вимог ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги сплачений апелянтом судовий збір в сумі 4 262 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України. Також підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 3 674 грн. 66 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 300 000 грн. заборгованості за договором позики та 87 465 грн. 81 коп. процентів за користування позикою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат 7 936 грн. 66 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -