справа № 631/1850/16-ц
провадження № 2/631/230/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Мащенко С. В.
при секретарі Євсюковій О. В.
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селищі міського типу ОСОБА_1 Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про розірвання шлюбу», -
24 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 Про розірвання шлюбу (вхідний № 5738/16-вх), на обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2012 року, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького району управління юстиції у Харківській області (актовий запис № 126). Від шлюбу мають дитину - сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, а також виховання дитини. Фактично між ними шлюбні відносини припинені, втрачені всі фізичні та духовні звязки, збереження сімї неможливе і суперечить їх інтересам. Шлюб розривають вперше, суперечок щодо місця проживання дитини і розподілу спільного майна не мають. Просила розірвати шлюб між нею, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зареєстрований 05.12.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області (актовий запис № 126), стягнувши на її користь понесені нею судові витрати (а. с. 3 4).
Розпорядженням керівника апарату суду № 332 від 21.08.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл справи й згідно відповідному протоколу справу передано до розгляду головуючому судді Мащенко С. В. (а. с. 25, 26).
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була оповіщена своєчасно та належним чином, однак надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та просить залишити їй прізвище «Музалевська» (а. с. 32).
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був оповіщений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав.
Відповідно до частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у позивача свідчить її відповідна заява, зареєстрована за вхідним № 2697/17-вх від 11.10.2017 року, що міститься в матеріалах справи.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним надання позивачем особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував позивач.
Повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, на які позивач посилалась як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.
Відповідно до свідоцтва про шлюб (серії I-ВЛ № 297125), виданого повторно 12.10.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, 05.12.2012 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 126. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_3, дружини ОСОБА_2 (а. с. 9).
Зі свідоцтва про народження (серії І-ВЛ № 299977), виданого 14.01.2013 року Старовірівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, убачається, що ОСОБА_4 народився 01.01.2013 року, про що 14.01.2013 року складено відповідний актовий запис № 4, та його батьками зазначено: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 10).
У судовому засіданні достовірно встановлені мотиви розірвання шлюбу, фактичне припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем, що перешкоджає подальшому збереженню сімї та згідно до статті 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.
Також суд враховує, що між позивачем та відповідачем майнового спору немає.
Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про розірвання шлюбу» повністю, суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини першої статті 214 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат.
Так, відповідно до вимог частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При цьому, як розяснюють приписи частини 1 та 2 статті 79 вказаного кодифікованого процесуального закону України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.
Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.11.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення.
Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.
Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 3 вказаного вище нормативно-правового акту, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України.
На підставі приписів частини 1, абзацу 1 підпункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами та доповненнями) за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.
Із зазначеним позовом ОСОБА_2 звернулась до суду у 2016 році й додала до матеріалів справи квитанцію про сплату нею судового збору у сумі 551,21 гривень (а. с. 2).
Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.
Відповідно до приписів абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928-VІІІ від 25.12.2015 року (із змінами та доповненнями) з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 1378 гривень, а тому за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинна була б сплатити судовий збір у розмірі 551,20 гривень, виходячи з розрахунку: 1378 гривень х 0,4 = 551,20 гривень.
Відтак, ухвалюючи рішення та задовольняючи позов ОСОБА_2 повністю, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 551,20 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статтею 51 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року, статтями 104, 105, 110 - 112, 114 та 115 Сімейного кодексу України № 2947-ІІІ від 10.01.2002 року (із змінами та доповненнями), статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями), статтями 1, 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.11.2011 року (із змінами та доповненнями), статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928-VІІІ від 25.12.2015 року (із змінами та доповненнями), статтями 8, 10, 11, 14, 57, 60, 79, 88, 158, 174, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 - 226, 228, 232, 233, 292, 294 та 296 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про розірвання шлюбу»задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зареєстрований 05 грудня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 126.
Після державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача Музалевська залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 551,20 гривень (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими учасниками судового процесу заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення, що набрало законної сили, обовязкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Рішення ухвалено, оформлено шляхом компютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: С. В. Мащенко