пр. № 6/759/545/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Святошинский районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Святошинського районного Відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника - ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

В.о. начальника відділу Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Макаревич Я.А. звернувся до суду з заначеним поданням, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження №53926297 по виконанню наказу Господарського суду м. Києва №910/19834/16 від 10.02.2017 р. про стягнення з ТОВ «Сельвія Фінанс» на користь ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» боргу у розмірі 193 102,48 грн. Станом на 18.10.2017 р. зобов'язання за виконавчим листом не виконано, рухомого та нерухомого майна за боржником не виявлено. Керівником ТОВ «Сельвія Фінанс» є ОСОБА_1 Виїзд керівника підприємства-боржника за межі України може ускладнити чи унеможливити примусове виконання виконавчого документу, що призведе до порушення прав стягувача.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.05.2017 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження серії ВП №53926297 про примусове виконання наказу №910/19834/16, виданого 10.02.2017 Господарським судом м. Києва.

З наданих документів вбачається, що державним виконавцем вживалися наступні заходи щодо стягнення заборгованості з боржника: здійснювався виклик керівника боржника до державного виконавця, отримано відомості з ДПІ, ДМС України у Сумській обл., вихід за адресою місцязнаходження боржника.

Керівником ТОВ «Сельвія Фінанс» є ОСОБА_1

На думку в.о. начальника відділу, боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, існує підстава стверджувати, що у разі виїзду боржника за кордон, виконання такого рішення суду буде неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За змістом ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р. «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов'язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення. Проте, в матеріалах подання не надано доказів відправлення, отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, відсутні відомості про те, що боржнику відомо про відкриття, існування виконавчого провадження. Відсутні обгрунтування того, що зазначений захід, який просять застосувати до боржника сприятиме та дозволить виконати рішення суду. Також суду не надано підтверджень намірів боржника виїхати за межі України з метою уникнення відповідальності. Зазначений захід, про який йдеться у поданні є порушенням права особи щодо вільного вибору місця проживання, вільного залишення території України, наданого Конституцією України (ст. 33 ) та передбаченого Конвенцією.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника.

Керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Святошинського районного Відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника - ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: