Провадження № 2/522/3735/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Іскрич В.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання довіреності недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси з 10.08.2016 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання довіреності недійсною.

У судове засідання, призначене на 30.08.2017 року о 11 годині 00 хвилин, представник позивача не зявилася, була сповіщена про час та місце розгляду справи належним чином, через що суд відклав слухання справи на 15.30 год. 03 жовтня 2017 року.

Згідно наданого суду клопотання представник позивача просила відкласти розгляд справи призначений на 03 жовтня 2017 року, у звязку із необхідністю надання нових доказів, через що суд відклав слухання справи на 15.20 год 01.11.2017 року.

У судове засідання призначене на 01.11.2017 року представник позивача не зявилася про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, про що свідчить розписка.

У судове засідання, призначене на 27.11.2017 року о 14 годині 15 хвилин, представник позивача не зявилася, відповідно до наданого суду клопотання просила відкласти розгляд справи, у звязку із чим не має можливості прийняти участь у судовому засіданні з поважної причини, оскільки в цей час буде задіяна в розгляді іншої справи, проте доказів участі в розгляді іншої справи представником позивача не було надано.

Суд звертає увагу на те, що в силу ч. 2 ст. 169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд (клопотання представника не передбачено).

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що права позивача реалізуються в протиріччі зі своїм призначенням.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, сторони зобовязані користуватися своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обовязки добросовісно.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, зявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Більш того, суд звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що сторони процесу повинні вживати заходи для того, щоб дізнатися про рух та розгляд їх справ.

Так, в пункті 41 рішення Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року по справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Аналогічна позиція висловлена також в пункті 27 рішення Європейського Суду з прав людини від 26 квітня 2007 року по справі "Шевченко проти України" (Заява N 8371/02). Європейський Суд, де зазначив, що заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки між вереснем 2002 року та груднем 2003 року та після 2 червня 2004 року, щоб довідатись про стан провадження у його справі.

Між тим, згідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

У той же час, неодноразові неявки позивача, які є безумовним проявленням неповаги до суду, позбавляють суд можливості своєчасно розглянути справу, що призводить до порушення прав учасників процесу та норм процесуального законодавства.

Згідно з вимогами ЦПК України, суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання, що знайшло своє відображення в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за вих. № 6-60/0/4-12 від 18.01.2012 р., що був надісланий на адресу голів Апеляційного суду АРК, апеляційних судів областей, м. Києва і Севастополя.

Таким чином, враховуючи розумність строків розгляду справи, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без розгляду, роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, у силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не зявився до суду без поважних причин.

Враховуючи розумність строків розгляду справи, суд залишає позовні вимоги ОСОБА_1 без розгляду, та розяснює сторонам, що, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання довіреності недійсною - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А. Ю. Бойчук