Справа № 541/372/17
Провадження № 4-с/541/6/2017
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Лисенко О.В., Євдокимової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, заінтересована особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Миргороді та Миргородському районі Полтавської області,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною скаргою, в якій просить визнати бездіяльність начальника Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 щодо не зняття арешту з квартири № 2, яка знаходиться в будинку № 3 по вул.Старосвітській в м.Миргороді Полтавської області та належить їй на праві приватної власності і зобовязати начальника Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 зняти арешт з квартири № 2, яка знаходиться в будинку № 3 по вул.Старосвітській в м.Миргороді Полтавської області та належить їй на праві приватної власності та з іншого її невизначеного всього майна, накладений під час виконання виконавчого листа № 2-157, виданого 19 червня 2008 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з неї на користь відділу ФССНВВ боргу в сумі 25000 грн., в звязку з закінченням виконавчого провадження, у якому був накладений зазначений арешт.

В обґрунтування скарги заявник вказувала, що 21 лютого 2017 року вона отримала від Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області довідку № 1951, з якої дізналася про перебування на виконанні з 02.12.2008р. по 11.02.2010 р. виконавчого провадження № 10436682 з примусового виконання виконавчого листа № 2-157, виданого 19 червня 2008 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з неї на користь відділу ФССНВВ боргу в сумі 25000 грн., в звязку з чим державним виконавцем було накладено арешт на її майно, в т.ч. квартиру АДРЕСА_1. 11 лютого 2010 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, але накладений арешт не знято. В звязку з тим, що виконавче провадження знищене, відділ державної виконавчої служби не знімає арешт з її майна, тому порушення її прав тривають і вона вимушена звертатись до суду зі скаргою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свою скаргу підтримала, просила її задовольнити з викладених у ній підстав, пояснила, що вона вирішила обміняти свою квартиру на будинок, і при вирішенні цього питання дізналася про існування арешту, до цього їй про існування виконавчого провадження та накладення арешту нічого відомо не було.

Начальник Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність (а.с.16)

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити в звязку з тим, що ОСОБА_1 до цього часу не виконане рішення суду про повернення Відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Миргороді та Миргородському районі Полтавської області боргу в сумі 25000 грн. При цьому пояснив, що про закінчення виконавчого провадження та те, де перебуває в даний час виконавчий лист, який був предявлений до виконання в 2008 році у відділ ДВС Миргородського МРУЮ, йому нічого не відомо.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи з наступного.

За змістом ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як розяснено в п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом на підставі наданих доказів встановлено, що 19 червня 2008 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області видано виконавчий лист № 2-157/08р., на виконання ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21.08.2008 року, якою зобовязано ОСОБА_1 повернути відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Миргороді та Миргородському районі Полтавської області 25000 грн., стягнутих на її користь за рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 липня 2005 року (а.с.28, 25).

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Миргородського МРУЮ ОСОБА_4 від 09.12.2008р. відкрите виконавче провадження № 10436682 з виконання вказаного виконавчого листа, при цьому у вказаній постанові питання про арешт майна боржника не вирішувалося (а.с.29).

З листа Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Полтавській області від 21.02.2017 року № 1951 вбачається, що на виконанні у відділі ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 боргів. На виконанні перебувало виконавче провадження № 10436682 з примусового виконання виконавчого листа № 2-157, виданого 19.06.2008 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь відділу ФССНВВ боргу в сумі 25000 грн., яке закінчено 11.02.2010 на підставі п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» і повторно зазначений виконавчий документ на виконання до відділу не надходив. Відомості щодо накладення чи зняття арешту з майна ОСОБА_1 у відділі відсутні. Виконавче провадження знищене в звязку із закінченням строку зберігання (а.с.6). Зазначені обставини підтверджуються також витягом з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 22.03.2017 (а.с.17), у якому також відсутня інформація про накладення арешту на майно ОСОБА_1

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 11.04.2017 № 84797565 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1, при цьому у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості щодо цієї квартири відсутні (а.с.41).

Таким чином, заявником не надано доказів накладення державним виконавцем та існування на даний час арешту на її квартиру або інше майно. Доданий заявником до скарги аркуш паперу з надрукованою на ньому інформацією (а.с.3), суд не вважає належним і допустимим доказом відповідно до статей 58, 59 ЦПК України, оскільки він не містить жодних реквізитів документа, невідомо коли і ким виданий і навіть заявник у судовому засіданні не змогла пояснити, де вона його отримала.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 щодо не зняття арешту з квартири АДРЕСА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь в розгляді справи, але не були присутні при проголошенні ухвали - в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали

Суддя: ОСОБА_5