Номер провадження: 22-ц/785/7577/17
Номер справи місцевого суду: 509/2784/17
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року про забезпечення позову,

встановила:

У липні 2017 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

У клопотанні про забезпечення позову ОСОБА_4 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6.

31.07.2017 р. Овідіопольський районний суд Одеської області постановив ухвалу, якою задовольнив заяву позивача про забезпечення позову.

Наклав арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт та його представник у судовому засіданні підтримали доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала. ЇЇ представник у судовому засіданні вважав необхідним скаргу відхилити. Ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилався на те, що вид забезпечення позову відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки спадкоємець несе відповідальність перед кредиторами спадкодавця в межах вартості спадкового майна.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши виділені матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог (а. с. 18).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Вважає, що цих висновків суд дійшов без порушень норм діючого законодавства.

Відповідно до позовної заяви (а. с. 2 - 5) предметом спору є стягнення з ОСОБА_5: - основного боргу в сумі - 518 600,00 грн.; - неустойки в сумі - 1 196 410,20 грн.; - трьох процентів річних у сумі - 32 778,00 грн.. При цьому позивач посилається на те, що відповідач є спадкоємцем померлого боржника - ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищевказане стосується й вимог про забезпечення позову.

Статтями 151, 152 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки з наданих позивачем доказів дійсно вбачається наявність спору між сторонами щодо повернення боргу спадкоємцем боржника.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

ОСОБА_5 є особою, яка бере участь у справі - відповідачем. В апеляційному суді він пояснив, що звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто здійснив дії з прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про ймовірне утруднення чи неможливість виконання рішення суду в майбутньому, у випадку незабезпечення позову є правильним.

Доводи апелянта щодо неналежності йому житлового будинку, на який накладено арешт, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з положень діючого законодавства про те, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Доводи апелянта про відсутність доказів наявності спору, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наявності справи у суді.

Доводи апелянта про те, що параметри житлового будинку, які вказані в ухвалі не відповідають дійсності, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки параметри житлового будинку (загальна та житлова площа, склад приміщень тощо) в ухвалі суду відсутні. Якщо існують недоліки щодо адреси житлового будинку тощо, вони можуть бути усунуті у передбаченому ст. 219 ЦПК України порядку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо забезпечення позову відповідають положенням вищевказаних норм діючого матеріального та процесуального законодавства, роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України.

Апеляційна скарга ОСОБА_5 є безпідставною, а тому її необхідно відхилити.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ураховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 та для прийняття доводів апеляційної скарги останнього відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 липня 2017 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова