Справа №442/6091/17
Провадження №2/442/2174/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

31 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог - Служби у справах дітей Дрогобицької міської ради Львівської області про надання дозволу на виготовлення проїзних документів та дозволу на виїзд дитини з України без згоди батька,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить надати дозвіл на виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон доньці - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька. З метою оздоровлення та відпочинку, надати дозвіл ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд за межі України з донькою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька на період з 01.11.2017 року по 31.08.2018 року до Республіки Єгипту, Чеської Республіки, Італійської Республіки, Королівства Іспанії, Республіки Польща.

В обґрунтування позову покликається на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька зареєстрована за місцем реєстрації відповідача, але фактично проживає разом з нею і перебуває на її утриманні та вихованні, що підтверджується актом ТОВ « ТКО « Комфорт-Сервіс» №152 від 24.05.2017 року. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, які стягуються з нього у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання дитини, починаючи з 16.03.2016 року і до досягнення повноліття. У відповідача є борг по аліментах за період з 26.10.2016 року, який станом на 01.06.2017 року становить 5 205,80 грн..

Донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких необхідне періодичне перебування на морі. Виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню її світогляду і добре позначиться на духовному та інтелектуальному розвитку.

Крім цього, її близькі родичі працюють за кордоном і запрошують їх на оздоровчий відпочинок та екскурсії та гарантують повне утримання на час перебування за кордоном.

ОСОБА_2 безпідставно чинить перешкоди у здійснені заходів, спрямованих на покращення здоров'я неповнолітньої доньки, її фізичного, духовного та морального розвитку. Він категорично заперечує проти виготовлення дитині документів на виїзд за кордон та тимчасового виїзду за межі України, а тому відмовляється надавати відповідну згоду. При цьому, жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову він не наводить.

Представник позивачки - адвокат Ломакін В.В. позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві, позов просив задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Павловська О.В. відносно задоволення позову не заперечила.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області 27.07.2012, за актовим записом №123, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного шлюбу від 15.02.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано ( справа №442/533/16-ц).

За рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 07.12.2016 року у справі №422/6836/16-ц, видано виконавчий лист, на підставі якого з відповідача стягуються аліменти на утримання сина.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого Дрогобицьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби від 12.06.2017 року, заборгованість відповідача станом на 01.06.2017 року складає 5205,80 грн.

З акту ТОВ «ТКО «Комфорт-Сервіс» №152 від 24.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_3.

Згідно з довідки Дошкільного навчального закладу №2 « Ялинка» від 28.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 відвідує ДНЗ №2 «Ялинка». Батько дівчини свята, розваги і батьківські збори не відвідує, дитини не приводить і не забирає.

Відповідно до інформації, наданої КП «Трускавецька міська лікарня» №570/02 від 18.02.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться під медичним спостереженням у лікаря - педіатра ОСОБА_8 КП «Трускавецька міська лікарня» на огляді дитини у лікаря батька не було жодного разу.

Разом з тим, згідно з інформацією, наданою КП « Трускавецька міська лікарня» №726/02 від 22.05.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує періодичного відпочинку та оздоровлення на морі, так як дитина часто і довготривало хворіє гострими респіраторними захворюваннями.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Згідно положень п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції Організації Об'єднаних Націй «Про права дитини» прийнятої резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.10 зазначеної «Конвенції», держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров'я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про засади внутрішньої і зовнішньої політики», однією з основних засад зовнішньої політики є забезпечення інтеграції України в європейський політичний, економічний, правовий простір з метою набуття членства в Європейському Союзі.

Відповідно до абзацу 1 передмови до Програми інтеграції України до Європейського Союзу, схваленої Указом Президента N 1072/2000 14.09.2000, «Пріоритетність співробітництва України з Європейським Союзом (ЄС) та його окремими державами-членами пов'язана з тим, що це угруповання буде визначати напрями економічного прогресу та політичну стабільність в регіоні у довгостроковій перспективі».

З наведеного випливає презумпція права дитини на вільний виїзд за кордон в супроводі матері особливо до держав - членів Європейського Союзу.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України для тимчасового виїзду та перебування до Республіки Єгипту, Чеської Республіки, Італійської Республіки, Королівства Іспанії, Республіки Польща, не вбачається обмежень закону, чи необхідності охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і ці обмеження сумісні з визнаними в зазначеній вище «Конвенції» іншими правами.

В даному випадку, суд вважає цілком очевидним, що виїзд за кордон малолітньої дитини - ОСОБА_3, відвідування Республіки Єгипту, Чеської Республіки, Італійської Республіки, Королівства Іспанії, Республіки Польща, буде відповідати інтересам дитини та буде доцільним. Водночас, суд враховує, що безпека дитини під час такої подорожі гарантуватиметься супроводом матері. За таких умов права та інтереси дитини, на думку суду, будуть забезпечені максимально, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кодону України документів для виїзду за кордон та в'їзду до іноземних країн дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2.

Дозволити тимчасовий виїзд за межі України дитині - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 до іноземних країн - Республіки Єгипту, Чеської Республіки, Італійської Республіки, Королівства Іспанії, Республіки Польща у період з часу набрання даним рішенням законної сили по 31.08.2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення - з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.П. Хомик