Справа № 139/701/17
РІШЕННЯ

іменем України

23 серпня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В. при секретарі судових засідань Пилипчук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_2 до Мурованокуриловецької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_1 Позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_2 з відповідним позовом звернулася до суду.

Представники позивача (а.с. 35) у судове засідання не з'явилися. ОСОБА_5 подав суду заяву, у якій просив справу слухати за його відсутності, без фіксування судового процесу (а.с. 53).

Представник відповідача - Мурованокуриловецької селищної ради у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначила, що визнає позовні вимоги ОСОБА_2, справу просила розглянути у її відсутності (а.с. 52).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 01 жовтня 2012 року (а.с. 11), стверджується, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт Муровані Курилівці Вінницької області.

Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку для забудови № НВ-017 від 07 червня 2017 року (а.с. 15-17), рішенням голови Мурованокуриловецької селищної ради № 112 від 27 вересня 1991 року «Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку» (а.с. 21), договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності (а.с. 22-23), актом виділення в натурі меж земельної ділянки (а.с. 24), проектом забудови земельної ділянки (а.с. 25), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 27-30) стверджується, що ОСОБА_3 володів житловим будинком по АДРЕСА_1 який було побудовано у 1992 році (а.с. 29).

Із довідки начальника комунального підприємства Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації (а.с. 26) слідує, що право власності ОСОБА_3 на двоповерховий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не було зареєстровано.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33490970 від 15 березня 2013 року (а.с. 44) слідує, що ОСОБА_3 по своїй смерті заповіту не залишав.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив і батьки (ст. 1261 ЦК України).

Свідоцтвом про смерть (а.с. 11), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 13), довідкою виконавчого комітету Мурованокуридловецької селищної ради № 1913 від 19 травня 2017 року (а.с. 14) позивач довела, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3.

Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не відмовився від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

З довідки виконавчого комітету Мурованокуриловецької сільської ради № 655 від 12 березня 2013 року (а.с. 43) слідує, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Крім того, з оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 53/2013 (а.с. 41-51) вбачається, що ОСОБА_2 до шести місяців з моменту відкриття спадщини подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с. 42). Матеріалами спадкової справи доведено, що ОСОБА_2 частково оформила спадщину, зокрема, на право власності на 20% у статутному фонді ТОВ «МТС-Агромаш» (а.с. 48), на квартиру (а.с. 50).

Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини.

Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своєю постановою від 16 травня 2017 року (а.с. 34) відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Таким чином, позивач не може захистити свої права та інтереси іншим чином, окрім як через суд.

Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно (житловий будинок з надвірними спорудами), яке залишилось після ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 392, 1216, 1223, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 100% житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________