Справа № 564/1826/17
27 листопада 2017 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Олійник П. В.
з участю секретаря Вознюк Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання фізичної особи такою,що не проживала за місцем реєстрації на час відкриття спадщини
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати, що ОСОБА_3 не проживав за місцем реєстрації в будинку №170 по вул.. Л. Українки в с. Головин Костопільського району Рівненської області на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 16.10.2012 року.
В обґрунтування позовних вимог покликається на обставини викладені в позовній заяві.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та вказала, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі ОСОБА_3.в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином про, що свідчить оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» №7(2044) від 24.11.2017 року.
Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі.
За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.
Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Статтею 1270 ЦК України установлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тотто з дня смерті спадкоємця.
Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з вимогами ст.3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, будь-яка особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.
Судом встановлено, що батьку позивачки ОСОБА_4, належав на праві приватної власності житловий будинок №170 з надвірними будівлями по вул.. Л. Українки в с. Головин Костопільського району Рівненської області що підтверджується довідкою з погосподарської книги виданої Головинською сільською радою №7 особовий рахунок №0374-1.
16 жовтня 2012 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №135401 від 16.10.2012 року. На день смерті ОСОБА_4, була зареєстрована та постійно проживала його дружина (мати позивачки) ОСОБА_5. Крім того, на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований його син ОСОБА_3, однак з 1998 року за місцем реєстрації не проживав, що підтверджується довідкою №2934 виданою Головинською сільською радою.
Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, мати позивачки ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 на день відкриття спадщини не проживали з спадкодавцем і не подавали до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини у встановлений законом строк.
Крім того, матері позивачки належали чотири земельні ділянки (паї) на території Головинської сільської ради.
21 жовтня 2016 року мати позивачки ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №198471 від 21.10.2016 року.
З заповіту від 27.04.2012 року посвідченого секретарем Головинської сільської ради ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_7 належні їй земельні ділянки, а саме: земельну частку (пай) на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії РВ №052349 , пложею 5.40 га; серії РА №016604, площею 0.42 га; серії РВ №001551, площею 0.12 га; серії РВ №046193, площею 0.01 га, заповіла дочці ОСОБА_1
У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини після смерті обох батьків. Однак нотаріусом позивачу роз»яснино, що для оформлення спадщини на все майно після смерті обох батьків, позивачці необхідно надати рішення яким встановлено, що відповідач, який зареєстрований з спадкодавцями дійсно не проживав на день відкриття спадщини.
В судовому засіданні позивач ствердила, що її брат (відповідач) ОСОБА_3, з 1998року не проживає в у вище вказаному будинку і на час смерті обох батьків не проживав, хоч був зареєстрованим.Місце його проживання перебування не відоме.
З довідок виданих Головинською сільською радою №2943, №2934 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак за вказаною адресою не проживає з 1998 року, що підтвердила також допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2
Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість факту повідомленого свідкм. Дані про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.
Таким чином судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 його син ОСОБА_3 не проживав разом із спадкодавцем, хоча і був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. . 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання фізичної особи такою,що не проживала за місцем реєстрації на час відкриття спадщини, задовольнити.
Визнати, що ОСОБА_3 не проживав за місцем реєстрації в будинку №170 на вул.. Л. Українки в с. Головин Костопільського району Рівненської області на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 16 жовтня 2012 року.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_9