Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/1591/17
Провадження № 2/644/1341/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Масло Т.М., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

УСТАНОВИВ :

В позовній заяві позивач, з урахуванням уточнення, просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 60 000 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 2016 році з метою отримання грошових коштів у борг до неї звернувся відповідач ОСОБА_2 та попрохав позичити 60 000 грн. Оскільки таких коштів у позивача не було, вона звернулася до банківських установ та отримала кредити. Позивачем було передано відповідачу вказані кредитні кошти з необхідністю повернення. Однак в подальшому відповідач ОСОБА_2 відмовився повертати позивачу кошти. У звязку з викладеним позивач вважала себе ошуканою та зверталася до Київського відділу ГУ НП України в Харківській області з відповідним зверненням, однак перевірку за вказаним фактом було припинено. Під час судового розгляду справи позивачем до суду була надана розписка на підтвердження отримання відповідачем від позивача грошових коштів в сумі 60 000 грн. в якості позики.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Приймаючи до уваги викладене, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 надала у борг відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 60 000 грн., про що відповідачем 05.04.2017 року було написано відповідну розписку (а.с.46).

Відповідач вказані грошові кошти не повертав, у звязку з чим 21.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Київського відділу ГУ НП в Харківській області з заявою, в якій вона просила прийняти міри до її колишнього співмешканця ОСОБА_2, який зловживаючи її довірою взяв в неї гроші та не повернув. За фактом звернення позивача розгляд було припинено та рекомендовано звернутися до суду (а.с.4).

Відповідно до копії кредитного договору №56220710AFCLI102 від 17.05.2016 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ БАНК» та ОСОБА_1, остання отримала у кредит грошові кошти в розмірі 28 280 грн. 38 коп. (а.с.5).

16.05.2016 року ОСОБА_1 отримала споживчий кредит у розмірі 24 800 грн. у Публічному акціонерному товаристві Банк «ТРАСТ» (а.с.6), що підтверджується копією додатку №1 та копією додатку №2 до кредитного договору №R022.0074946 від 16.05.2016 року.

Крім того, відповідно до копії додатку №1 до договору №R022.0074999 від 16.05.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 7000 грн. у Публічному акціонерному товаристві Банк «ТРАСТ», шляхом відкриття кредитної лінії по рахунку (а.с.8).

В суді позивач пояснила, що 16.05.2016 року вона отримала кредит у банку «Траст» на суму 24 800 грн., 16.05.2016 року отримала 7000 грн. за кредитною карткою банку «Траст», а 17.05.2016 року отримала кредит у «Платинум Банку» на суму 28 280 грн. Вказані кошти позивач передала відповідачу для вирішення фінансових складнощів відповідача. А відповідач у свою чергу мав повернути вказані кошти позивачу, однак не повернув. На той час позивач та відповідач проживали разом, однак після того, як відповідач не повернув позичені кошти, вони розійшлись. 05.04.2017 року відповідач написав позивачу боргову розписку на суму 60 000 грн. Коли конкретно відповідач мав повернути кошти у розписці не зазначено. Відповідач обіцяв сплачувати позивачу по 3000 грн. щомісячно, однак жодних коштів позивачу не повернув. Письмову вимогу про сплату коштів позивач до відповідача не направляла.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 2 ст.1049 ЦК України передбачено, що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Надана суду позивачем розписка на підтвердження укладання договору позики між позивачем і відповідачем не містить в собі встановлений строк повернення позики. При цьому відповідно до пояснень позивача та матеріалів справи позивачем до відповідача не предявлялась письмова вимога про повернення позики, як це передбачено ч.2 ст.1049 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що строк повернення відповідачем позики не настав. З урахуванням вищевикладеного, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу в розмірі 60000 грн., - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: