Справа № 199/2663/17
20 липня 2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого посилається на те, що 16 березня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2був укладений договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору.
Як стало відомо банку, ОСОБА_2 помер 10 жовтня 2015 року. Спадкоємцем боржника є відповідач по справі, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та фактично прийняла спадщину.
02 серпня 2016 року позивачем направлено лист-претензію відповідачу, однак, остання не здійснила дій, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.03.2014 року, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка виникла станомна 10.10.2015 року в розмірі 5851,88 грн. та складається з: 5851,88 грн. заборгованість за кредитом.
У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 березня 2014 року між публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» та ОСОБА_2був укладений договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору.
10 жовтня 2015 року ОСОБА_2помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть, актовий запис № 1916. Грошові кошти позичені у позивача повернені в повному обсязі не були. Відповідач є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 який прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується копіями паспортів.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитор про відкриття спадщини після смерті боржника ОСОБА_2, який помер 10 жовтня 2015 року, дізнався у травні 2016 року, про що свідчить претензія кредитора ПАТ КБ «Приват банк» від 20.05.2016 року, яка направлена на адресу Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, на яку в свою чергу позивачу було повідомлено, що після смерті ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмови від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приват банк», що підтверджується листом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори вих.. №1873/02-14 від 31.05.2016 року, яку позивач отримав 30.06.2016 року. Однак з позовом до спадкоємця, а саме до відповідача, позивач звернувся до суду лише 18.04.2017 року, з пропуском шестимісячного строку.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 1281 ЦЦКУкраїни кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину у строки, встановлені частинами другою та третьої цієї статті, позбавляється права вимоги. Таким чином, позивач, як кредитор спадкодавця позбавлений права вимоги до відповідача, як спадкоємця, у звязку з пропуску строку предявлення таких вимог.
Крім того, відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Проте, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України відсутності інших спадкоємців, а також наявності спадкового майна та його вартості, одержаного відповідачем в спадщину після смерті ОСОБА_2
Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову про задоволення вимог кредитора спадкоємцем боржника шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на рахунок позивача.
Керуючись ст.ст.10, 60, 130, 214, 215, 81, 88, 224 ЦПК України, суд, -
У позовних вимогах публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, - відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок позивача.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя