Провадження № 2/742/1076/17
Єдиний унікальний № 742/2043/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Зарічної Л.А.,

при секретарі Геєць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади с.Дубовий Гай в особі Дубовогаївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В АДРЕСА_1, що належав до смерті чоловіку позивачки - ОСОБА_2, який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Позивачка після смерті чоловіка прийняла спадщину. Але оскільки будинок, який належав спадкодавцю хоча і був у наявності, не був свого часу зареєстрований у Прилуцькому МБТІ, що не дозволило отримати свідоцтво про право на спадщину на нього у нотаріальному порядку та у зв'язку з чим і постало питання звернення до суду із заявою про визнання на нього права власності.

В судове засіданні сторони не з'явилися, але подали відповідні письмові заяви, позивачка про підтримання позовних вимог, відповідач та треті особи про їх визнання та розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 26 лютого 1965 року

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб 22 березня 2002 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.19) вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до копії домової книги, на момент смерті ОСОБА_2, дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним були зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.5-9)

Згідно довідки Дубовогаївської сільської ради Прилуцького району за № 332 від 30.06.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, дійсно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і виписаний у зв'язку зі смертю 30.12.1992 року. Разом з ним проживала і була зареєстрована на час відкриття спадщини його: дружина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження. ОСОБА_1 постійно здійснює догляд за вищевказаним господарством, а саме - здійснює ремонт житлового будинку, господарських будівель та споруд, обробляє земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку. Із січня 2005 року ОСОБА_1 фактично проживає за вищевказаною адресою. (а.с.9)

Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Оскільки за час життя ОСОБА_2 заповіт не склав, позивачка, як її діти є спадкоємцями першої черги за законом, а тому їх вимоги про визнання права власності на будинок, що належав до смерті її чоловіку підлягають до задоволення.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження , що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України, який діяв на час здійснення будівництва будинку ОСОБА_2, громадяни могли мати у власності житловий будинок , причому, глава 10 «Особиста власність» цього Кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією.

Крім того, до п.6 ч.2 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР» затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року передбачалося, що державній реєстрації підлягали тільки будинки та домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. В сільській місцевості оформлення будинків здійснювалося шляхом запису у по господарській книзі сільської ради після закінчення будівництва. Тобто, Інструкцією не встановлювався обов'язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у місті.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 мав у власності житловий будинок, який знаходиться на земельній ділянці, відведеної саме для цієї мети, що підтверджується записами у домовій книзі, а оскільки фактичний власник будинку помер, позивачка, в порядку правонаступництва, що виникає із права успадкування, має право ставити питання про визнання права власності на даний будинок, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, хоча будинок і мається в наявності, однак відсутні на нього будь-які правовстановлюючі документи.

Беручи до уваги те, що вказаний будинок був збудований на земельній ділянці, якою правомірно користувався спадкодавець і її цільове призначення із будівництвом не змінилося та не були порушені права територіальної громади чи окремих громадян, інших спадкоємців, які б претендували на вказану частину будинок не має, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 392, 1216,1261,1269 ЦК, ст.ст. 213-218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, після ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі впродовж 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: