Справа № 482/1165/17
Провадження № 2/482/577/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Демінської О.І., при секретарі - Мацолі І.О., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, законного представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4, орган опіки та піклування Новооодеської РДА Миколаївської області про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У липні 2017 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до неповнолітнього ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На обґрунтування позову вказала, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область Новоодеський район м. Нова Одеса, вул. Піщана, 31 „А, в якому зареєстровано місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, але він в ньому не проживає близько року у звязку із проживанням зі своєю матірю ОСОБА_3 у смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, вул.. Первомайська, 76. Посилаючись на викладене, а також на те, що факт реєстрації неповнолітнього ОСОБА_5 та не проживання у належному їй будинку призводять до сплати надмірних комунальних послуг, а також призводить до обмеження її у здійсненні права власності, просить про визнання відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, з підстав у ньому викладених, просили про задоволення позову.

Також позивач суду вказала на те, що має намір продати належний їй на праві власності будинок, а факт реєстрації відповідача заважає їй у цьому.

Відповідач ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_3 позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_5, будучи присутнім у судовому засіданні суду пояснив, що позивач ОСОБА_1 є його рідною бабусею, а третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 його рідним батьком. Мати та батько розлучені та проживають окремо. Під час перебування на заробітках його матері ОСОБА_3 у іншій державі, ОСОБА_4 забрав його проживати до себе в дім бабусі, зняв з реєстраційного обліку у житловому будинку по вул. Первомайська, 76 у смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, в якому було зареєстровано його місце проживання, та перевів до школи у м. Нова Одеса. Після повернення матері з заробітків, він на деякий час перейшов проживати до неї, оскільки скучив. Відносини з батьком та бабусею значно погіршилися. Він продовжував приїздити до них, але невдовзі батько сказав, що він не його син та припинив спілкування.

Представник відповідача ОСОБА_3 суду пояснила, що вже після розлучення з ОСОБА_4 змушена була податися на заробітки до іншої держави. Її син ОСОБА_5, місце проживання якого на той час було зареєстровано у житловому будинку по вул. Первомайська, 76 у смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області та який там фактично і проживав разом з нею, залишився під опікуванням її співмешканця ОСОБА_6 Під час її відсутності колишній чоловік, батько відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_4 забрав їх сина проживати до себе, зняв з реєстраційного обліку без її відома та оформив переведення до школи у м. Нова Одеса.

Після її повернення з заробітків син ОСОБА_5, який сумував за нею, перейшов проживати до неї, у звязку із чим вона змушена була орендувати житло у м. Нова Одеса, оскільки власного житла вона не має. В подальшому вона разом з сином ОСОБА_5 повернулася до смт. Олександрів Вознесенського району Миколаївської області, до будинку № 76 по вул.. Первомайська, в якому вона колись мешкала разом зі своїми батьками, та в якому до зняття з реєстраційного обліку його батьком без її дозволу було зареєстровано місце проживання її сина ОСОБА_5. Оскільки право власності на цей будинок у неї та її родичів відсутнє, вона позбавлена можливості зареєструвати на даний час в цьому жилому будинку ОСОБА_5, що позбавляє його можливості навіть отримати паспорт громадянина України. При цьому позивач рідна бабуся ОСОБА_5 категорично відомляється надати будь-які документи для того, щоб оформити паспортний документ неповнолітньому відповідачу.

Представник відповідача просила суд врахувати, що з-за того, що третя особа батько відповідача ОСОБА_4 самостійно зняв їх сина з реєстраційного обліку у смт. Олександрівка та провів реєстрацію його місця проживання у житловому будинку бабусі позивача у справі, а в неї відсутнє будь-яке житло, яке належало би їй на праві власності, або в якому вона мала б змогу зареєструвати місце проживання її неповнолітнього сина, неповнолітній ОСОБА_5, відповідач у справі, позбавлений можливості отримати навіть паспорт громадянина України.

Щодо існування вказаних обставин не заперечувала позивач ОСОБА_1 та третя особа син позивача та батько неповнолітнього відповідача у справі ОСОБА_4 Позивач суду підтвердила, що дійсно відмовляється надавати будинкову книгу та інші необхідні документи для отримання її онуком, місце проживання якого зареєстровано у належному їй на праві власності будинку, паспорту. Причиною такої відмови суду вказала на те, що бажає, щоб мати відповідача ОСОБА_7 та сам відповідач вирішували виниклі у них проблеми самостійно, в тому числі і шляхом реєстрації місця проживання неповнолітнього відповідача у будь-якому іншому приміщенні. Також підтвердила, що оскільки її онук вважав за необхідне проживати зі своєю матірю, то він має там і проживати, а не в належному їй будинку.

Третя особа ОСОБА_4 суду підтвердив, що після відїзду його колишньої дружини ОСОБА_3 на заробітки до іншої держави, він забрав свого сина ОСОБА_5 за погодженням з органом опіки та піклування Новоодеської РДА Миколаївської області на проживання до себе, до будинку своєї матері ОСОБА_1 Влаштував його до школи у м. Нова Одеса, зареєстрував місце проживання сина у будинку матері, знявши його з місця попередньої реєстрації. Після повернення ОСОБА_3 з заробітків, син спочатку відвідував матір, яка орендувала житло у м. Нова Одеса, а потім зазначив, що хоче проживати з нею. Також вказав, що дійсно не бажає спілкуватися з сином у звязку із поведінкою останнього.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Новоодеської РДА Миколаївської області ОСОБА_8 обставини, про існування яких стверджувала суду представник неповнолітнього відповідача у справі ОСОБА_7 суду підтвердила, в тому числі і щодо неможливості з-за існуючої позиції щодо непредставлення необхідних для отримання паспорту громадянина України документів позивачем ОСОБА_1 та її сином третьою особою батьком неповнолітнього відповідача ОСОБА_4

Вивчивши доводи позову, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази в межах заявлених позовних вимог, відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок Миколаївська область Новоодеський район м. Нова Одеса, вул. Піщана, 31 „А.

Неповнолітній відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доводиться онуком позивачці ОСОБА_1 та сином третьої особи ОСОБА_4

Дані про дату та місце реєстрації проживання неповнолітнього відповідача у будинку позивача ОСОБА_5 в матеріалах справи відсутні. Також ці дані, в тому числі і будинкова книга суду позивачем не надані.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Новоодеської міської ради №26101 від 06.07.2017 р., виданій ОСОБА_4, він є зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_2 „А та до складу його сімї входять ОСОБА_1, мати, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 із зазначенням про те, що останній зареєстрований але фактично не проживає.

Згідно з рішенням органу опіки та піклування Новоодеської РДА Миколаївської області з питання визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 №621/01-31/02 від 07.10.2013 р. з урахуванням усної згоди батьків щодо місця проживання дитини та бажання малолітнього ОСОБА_5 проживати разом з матірю, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матірю ОСОБА_3, а рішення органу опіки та піклування від 28.01.2013 р. № 66/15-31/02 вирішено вважати таким, що втратило чинність.

Виходячи з пояснень, наданих сторонами у судовому засіданні суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_5 вселився у належний позивачу будинок саме в якості члена сімї власника цього будинку своєї бабусі ОСОБА_1 та його батька, що проживає разом із позивачем, ОСОБА_4

З акту, наданого позивачем до суду, датованим червнем 2017 року, без зазначення конкретної дати його складання, вбачається, що третя особа ОСОБА_4 спільно з сусідами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 склав акт про те, що ОСОБА_5, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 „А, дійсно не проживає з 09.06.2015 р. за вказаною адресою, не має в житловому будинку свого спального місця та не зберігає своїх особистих речей.

При цьому причини не проживання малолітнього ОСОБА_5 в акті не зазначені.

Свідок ОСОБА_9, будучи допитаною в судовому засіданні за клопотанням позивача, суду пояснила, що проживаючи по сусідству з позивачем останнім часом не бачить онука позивача ОСОБА_5 у будинку, належному позивачу. При цьому пояснити суду з якого часу у цьому будинку не проживає відповідач та причини, які зумовили його відсутність за цією адресою їй не відомі.

Відповідно до висновку №333/03-34/02 від 25.10.2017 р. орган опіки та піклування Новоодеської РДА Миколаївської області заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 до неповнолітнього ОСОБА_5 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №31 «А», по вул. Піщана в м. Нова Одеса Миколаївської області у звязку із наявністю поважних причин такого не проживання.

Ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України , зокрема дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, вищевказана норма може бути застосована в разі, коли член сім'ї власника житла відсутній за місцем проживання понад один рік та причини його відсутності не є поважними.

Ст.. 27 Конвенції про права дитини, ст..ст.17, 18 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.. 7 СК України, у всіх діях щодо дитини, до досягнення її повноліття, незалежно від того ким вони здійснюються, має бути забезпечено максимально можливе врахування інтересів неповнолітньої дитини.

Згідно до норм ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Проте, у судовому засіданні встановлено, що вселення неповнолітнього ОСОБА_5 у будинок позивача його бабусі ОСОБА_1 та реєстрація його місця проживання за вказаною адресою відбулося за згоди позивачки власника будинку.

Також у судовому засіданні встановлено, що відповідач, хоча фактично і мешкає в силу свого неповноліття зі своєю матірю, проте добровільно звязку з будинком позивача, а також зі своєю бабусею та батьком не втрачав, його відсутність там зумовлена негативними відносинами з ОСОБА_1 та ОСОБА_4

З урахуванням викладеного суд вважає, що неповнолітній ОСОБА_5 не втратив право користування спірним житлом, а був відсутній у цьому житлі в силу об'єктивних обставин.

Доводи позивача щодо неможливості розпорядження будинком, а також необхідністю сплати комунальних платежів, будь-якого правового значення для вирішення питання щодо визнання особи такою, що втратила право користування житлом за встановлених судом обставин, не мають.

Керуючись ст.ст.10,60,212,213,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4, орган опіки та піклування Новооодеської РДА Миколаївської області про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_11