Справа № 750/9216/17
Провадження № 4-с/750/61/17
У Х В А Л А

03 листопада 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2,

заінтересована особа ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

25 вересня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернулося до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання - неправомірними; скасувати повідомлення заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 10.07.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та зобовязати заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 винести постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/750/117/16, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова.

Доводи скарги зводяться до того, що заступник начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів безпідставно виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Представник заявника у судове засідання не зявився, надіслав клопотання, в якому просить розглянути скаргу без його участі.

Субєкт оскарження у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 17 лютого 2016 року Деснянським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист № 750/8836/15-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_3, приватного підприємства «Левон» на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» 693431 (шістсот девяносто три тисячі чотириста тридцять одну) грн. 61 коп. заборгованості за кредитним договором № 100/2401/08 від 01.04.2008 (а/с 3).

10 липня 2017 року заступником начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання вказаного виконавчого листа, у звязку з тим, що стягувачем не надано підтвердження сплати авансованого внеску, якщо авансування є обовязковим (а/с 4).

Заявник вважає, що субєкт оскарження безпідставно повернув виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною установою, а тому звільняється від сплати авансованого внеску.

20 березня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно якого з 20 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

22 лютого 2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 213 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та делегування повноважень ліквідатора», згідно якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації на два роки по 19 березня 2018 року включно.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Відповідно п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Стаття 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно частини 1 якої, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частини 2, 3 вказаної статті визначають, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є субєктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Пунктами 1, 4, 8 частини 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», серед іншого встановлено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду вчиняє будь-які дії та приймає рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку та діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Уповноважена особа Фонду має право: призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обовязки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю; здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом.

Пунктом 1 частини 4 цієї ж статті встановлено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» предявляючи виконавчий лист до виконання діяла від імені стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк», який відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не звільнений від сплати авансового внеску.

Доводи скарги щодо звільнення Фонду від внесення авансованого внеску, як державної установи є безпідставними, оскільки предявивши виконавчий лист до виконання щодо стягнення з боржника заборгованості, яка виникла на підставі цивільно-правової угоди, уповноважена особа Фонду діяла від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень.

Крім того, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною установою, проте державні установи не є державними органами, оскільки не мають державно-владних повноважень, тобто не є носіями державної влади, що є основною ознакою державних органів.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-1521цс15 від 07 жовтня 2015 року, згідно якої уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб діючи від імені сторони правочину не здійснює владних повноважень.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, підстав для звільнення Фонду від сплати авансового внеску за виконання рішення суду згідно зі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не має, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 208-210, 293, 383-388 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на дії заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: