Справа №295/332/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на той факт, що між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» 28.08.2012 року було укладено кредитний договір № б/н, за яким останньому було надано кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, заборгованість станом на 31 жовтня 2016 року становить 35 683 гривень 54 копійки, що складається з наступного:

- 1964, 32 грн. заборгованість за кредитом;

- 27 644, 31 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 3899, 50 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- 500, 00 грн. штраф (фіксована складова);

- 1675, 41 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в ньому та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що відповідач не підписував умови та правила надання банківських послуг, а також просив застосувати строк позовної давності при зверненні до суду.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 28.08.2012 року уклали договір № б/н, за яким останньому було надано кредит у розмірі 2 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви позичальника, в якій указано, що вона разом пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами Договір про надання банківських послуг.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Умови та Правила надання банківських послуг затверджені наказом від 06 березня 2010 року, надані позивачем як доказ, підпису відповідача про ознайомлення з ними не містять, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Згідно з п. п. 1.1.1.33, 1.1.1.34 Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, вбачається, що заява-анкета про надання послуг-звернення клієнта до банку про відкриття йому банківського рахунку або надання інших банківських послуг на умовах цих умов та правил. У випадку приєднання до даних Умов та Правил не в повному обсязі послуг, які надає банк по даним умовам та правилам, клієнтом додатково надається Заява про надання окремих послуг, які надаються банком по цим Умовам та Правилам. Ідентифікація-встановлення особи клієнта на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій документів при його зверненні до банку для здійснення банківських операцій чи отримання інформації по рахункам клієнта в порядку, встановленому договором чи чинним законодавством.

Відповідно до п. п. 1.1.1.45, 1.1.1.46 вищевказаних Умов, кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір грошових коштів, наданих банком на строк, обумовлений в договорі, на умовах платності та повернення. Кредитна карта - платіжна карта з встановленим кредитним лімітом за пунктами 1.1.3.1.5 та 2.1.1.3.4 зобов'язання банку щодо надання кредитного ліміту згідно із заявою виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного картрахунку в рахунок кредитного ліміту.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Встановлено, що Умови, які знаходяться у матеріалах справи, не містять підпису відповідача. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовзання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту.

Позивачем не надано доказів ознайомлення відповідача з певними Тарифами Банку, які передбачають розмір процентів за користування кредитом.

Таку правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-2320цс16 від 22.03.2017 року.

Як вбачається із розрахунку наданого Банком, ОСОБА_2 користувався грошовими коштами, перерахованими Банком на цей рахунок, заборгованість по тілу кредиту станом на 31.10.2016 року становить 1964, 32 грн., яка і підлягає стягненню на користь Банку.

Окрім того, є безпідставними доводи представника відповідача про те, що позов поданий Банком з пропуском строку позовної давності, враховуючи наступне.

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про порушення свого порушеного права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до Правил користування платіжною карткою на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного д ня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

До такого правового висновку дійшов і Верховний Суд України при ухваленні постанови за наслідками розгляду цивільної справи № 6-2104цс16 від 23.11.2016 року.

Отже, позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки строк дії картки встановлений до червня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Сума судового збору, що підлягає стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог становить 75, 85 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за договором № б/н від 28.08.2012 року у розмірі 1964, 32 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" судові витраті в розмірі 75, 85 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Богунський районний суд м. Житомира.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Ф. Слюсарчук