Справа № 524/8729/16-ц
Провадження №2/524/658/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі - Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер їх батько та чоловік ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його смерть; вони є спадкоємцями першої черги майна померлого за законом. Відповідно до ст.. 553, 549 ч. 1 ЦК УРСР (1963 року) та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вони фактично вступила у володіння спадковим майном. При зверненні до першої Кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини постановою від 17.06.2016 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, з посиланням на те, що відсутня державна реєстрація права власності на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене позивачі просили суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5.

У судове засідання позивачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, на адресу суду направили заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 судове засідання просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представники відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області та третьої особи першої Кременчуцької державної нотаріальної контори у судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, на адресу суду направили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні даної справи покладалися на розсуд суду.

Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих за № 353/1 від 25.06.73 року ОСОБА_5 виділено земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 500 м?, у безстрокове користування для будівництва індивідуального будинку та зобов'язано ОСОБА_5 оформити всю технічну документацію, скласти договір на забудову земельної ділянки в управлінні головного архітектора міста та закінчити будівництво до 30 травня 1976 року.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих за № 567/21 від 17.10.73 року ОСОБА_5 змінено термін закінчення будівництва на 25.06.1976 року.

13.09.1973 року на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих за № 353/1 від 25.06.73 року був розроблений План відводу земельної ділянки під індивідуальну забудову по типовому проекту № 181-2 в м. Кременчуці.

05.07.1973 року Управлінням головного архітектора м. Кременчука був складений Акт про відведення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво по АДРЕСА_1 в розмірі 500 м? та передано у користування ОСОБА_5, а також проведена прив'язка житлового будинку (проект типу 181-2) і сарая тип № 2, огорожі тип № 30 будинок з цегли. Границі вказаної земельної ділянки були закріплені в натурі тимчасовими геодезичними знаками і передані ОСОБА_5 Актом про відведення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 було заборонено користуватись відведеною йому земельною ділянкою до підписання в міськкомунгоспі договору на забудову.

20.09.1973 року був укладений Договір № 22 на право будівництва індивідуального житлового будинку, згідно якого ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка по АДРЕСА_1 у безстрокове користування для індивідуального будівництва на право особистої власності з числом кімнат від 1 до 5 включно.

Рішенням Кременчуцької міської ради депутатів трудящих Полтавської області від 25.03.1977 року за № 205 «Про впорядкування адресних номерів існуючих домоволодінь та часткове перейменування вулиць в Автозаводському районі міста» будинку АДРЕСА_1 був присвоєний № 6, о підтверджується додатком № 4 до рішення.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік та батько позивачів ОСОБА_5, про що видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_4, видане Кременчуцьким РАЦС 18.07.1984 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

На день смерті спадкодавця позивачі проживали за однією адресою, тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що фактично прийняли спадщину після померлого. Даний факт підтверджується довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» № 6584 від 14.09.2016 року про склад сім'ї. (а.с. 33).

Виходячи з матеріалів справи, ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 звернулися до першої Кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак державний нотаріус постановою від 17.06.2016 року відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, з посиланням на те, що відсутня державна реєстрація права власності на спадкове майно.

За даними КП «Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради» право власності на будинок по АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають рідні діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.ст. 1217, 1220, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями можуть бути особи за заповітом і за законом.

Згідно листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується в судовому порядку.

Ст. 529 ЦК України УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Ст. 549 ЦК України УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в Державних будівельних нормах А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється, що по об'єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 215 - 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 за його спадкоємцями першої черги в рівних частках:

-ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка мешкає у АДРЕСА_1) на 1/3 частку зазначеного домоволодіння.

-ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, яка мешкає у АДРЕСА_1) на 1/3 частку зазначеного домоволодіння.

-ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, яка мешкає у АДРЕСА_1) на 1/3 частку зазначеного домоволодіння.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя: