Справа № 703/3407/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі судових засідань ОСОБА_3

за участі прокурора Мірошник Т.В.

представника заявника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_6

розглянувши в залі суду в м. Сміла цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_7 про госпіталізацію ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатричний стаціонар без його згоди, -

встановив:

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_6 у психіатричний стаціонар без його згоди, оскільки він проявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює вчинення дій, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

Представник заявника, лікар - психіатр КЗ «ЧОПЛ» ЧОР ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_6 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, з безперервно-прогредієнтним типом перебігу, афективно маячний синдром на фоні формування параноїчного та психопатоподібного типу дефекту, стан загострення, та являє собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Окрім цього, вказала, що хворий є недієздатним, тривалий час хворіє на психічні захворювання, сім разів лікувався в психіатричному закладі, з 1998 року перебуває на обліку у лікаря психіатра у Звенигородському будинку інтернаті для інвалідів та престарілих, має 2 групу інвалідності по психічним захворюванням, яка встановлена безтерміново, просила заяву задовольнити.

Прокурор просила заяву задовольнити.

Законний представник пояснив, що дійсно ОСОБА_6 на даний час становить реальну небезпеку для оточуючих, оскільки перебуваючи в інтернаті побив підопічного та кидався з ножем на санітарок. Вказала, що після проходження лікування у психіатричному закладі стан ОСОБА_6 покращується, тому просила заяву задовольнити.

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, прокурора, представника заявника та законного представника, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 25 вересня 2014 року, недієздатному ОСОБА_6 призначено опікуна в особі директора Звенигородського будинку інтернату для інвалідів та престарілих ОСОБА_8 (а.с.8).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 був доставлений до комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР згідно направлення лікаря- психіатра Звенигородської ЦРЛ ОСОБА_9 в звязку із погіршенням психічного стану, який обумовлює вчинення дій, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

Згідно з висновком комісії лікарів психіатрів КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР від 07 листопада 2017 року, заступника головного лікаря ОСОБА_10, завідуючого відділенням ОСОБА_4, лікаря-психіатра ОСОБА_11 ОСОБА_6 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, з безперервно-прогредієнтним типом перебігу, афективно маячний синдром на фоні формування параноїчного та психопатоподібного типу дефекту, стан загострення, являє собою безпосередню небезпеку для оточуючих та потребує примусової госпіталізації на стаціонарне лікування до КЗ «ЧОПЛ» ЧОР(а.с.2).

Відповідно до ч. 2 ст.281 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Відповідно до ч. 4 ст. 280 ЦПК України у випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

Оскільки хворий ОСОБА_6 є недієздатним, тривалий час хворіє на психічні захворювання, сім разів лікувався в психіатричному закладі, з 1998 року перебуває на обліку у лікаря психіатра в Звенигородському будинку інтернаті для інвалідів та престарілих, має 2 групу інвалідності по психічним захворюванням, яка встановлена безстроково, та враховуючи, що він виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, який обумовлює вчинення дій, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, відтак підлягає примусовій госпіталізації до психіатричного закладу для примусового лікування.

За таких обставин позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 57, 58, 60, 62, 64, 212-215, 218, 234, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 13, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради в примусовому порядку без його згоди.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.П.Опалинська

ОСОБА_12ОСОБА_1

ОСОБА_2