РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/681/17

Провадження № 2/700/402/17

02 листопада 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Федюківської сільської ради Лисянського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Федюківської сільської ради Лисянського району, Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 24 травня 2000 року в с. Федюківка, Лисянського району, Черкаської області померла їх мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай), розміром 3,90 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату серії ЧР №039335, про який вони дізналися лише у 2017 році.

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла позивачам. Бажаючи прийняти спадщину, позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадкового майна та про видачу їм свідоцтв про право на спадщину. Однак, під час вищевказаних дій їм було відмовлено через відсутність оригіналу сертифікату, який був визнаний недійсним у звязку із втратою, що підтверджує оголошення у газеті «Понад Тікичем» та інших правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин, вони вимушені звернутися до суду та просять визнати за ними право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті їх матері ОСОБА_3.

В судове засідання позивачі не зявилися, просили суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач представник Федюківської сільської ради Лисянського району, Черкаської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

24.05.2000 року в с. Федюківка, Лисянського району, Черкаської області померла мати позивачів ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-СР №137616 від 26.05.2000 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай), розміром 3,90 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату серії ЧР №039335. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Федюківської сільської ради, зареєстрований у реєстрі за №1 від 15.02.1989 року, згідно з яким все своє майно спадкодавець заповіла позивачам. Під час звернення із заявами про прийняття спадщини та видачі їм свідоцтв на спадщину позивачам було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналу сертифікату, який був визнаний недійсним у звязку із втратою, про що свідчить оголошення у громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем» від 02.09.2017 року №35 та інших правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин, позивачі звернулися до суду та просять визнати за ними право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті їх матері ОСОБА_3.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2003 р. у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п.п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачами, як спадкоємцями за заповітом, які фактично прийняли спадщину, права власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_3, яка померла 24.05.2000 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу України (1963 р.), ст.ст.5, 10, 11, 57, 58, 60, 107, 174, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної частки (паю), розміром 3,90 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату серії ЧР №039335, виданого 09.12.1996 року на імя ОСОБА_3, яка померла 24.05.2000 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної частки (паю), розміром 3,90 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату серії ЧР №039335, виданого 09.12.1996 року на імя ОСОБА_3, яка померла 24.05.2000 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Г.М. Яценко