УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» до товариства з обмеженою відповідальністю «Амітіст», ОСОБА_4 про визнання договору оренди землі недійсним за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 1 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» (далі - ТОВ «Агроконракт-Н») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 7 вересня 2015 року між товариством та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,2650 га, у тому числі рілля - 6,2650 га, що розташована на території Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області строком на 10 років. У квітні 2016 року товариство дізналось, що 30 березня 2016 року ОСОБА_4 уклала договір оренди цієї земельної ділянки з товариством з обмеженою відповідальністю «Амітіст» (далі - ТОВ «Амітіст»). Оскільки на момент укладення цього договору спірну земельну ділянку уже передано товариству в оренду, вважало, що має переважене право на укладення нового договору оренди землі.

Ураховуючи наведене, позивач просив визнати договір оренди землі, укладений 30 березня 2016 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Амітіст» недійсним.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 1 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2016 року, у задоволенні позову ТОВ «Агроконтракт-Н» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Агроконтракт-Н», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), керуючись ст. ст. 638 ЦК України, ст. ст. 125, 126 ЗК України, правильно виходили із того, що ТОВ «Агроконтракт-Н» та ОСОБА_4 уклали договір оренди землі, проте не провели його державну реєстрацію. Отже, цей договір є нечинним, оскільки права та обов'язки за укладеним договором виникають лише з моменту його державної реєстрації. При цьому договір оренди землі, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Амітіст», пройшов державну реєстрацію, а, відтак, підстав для визнання його недійсним немає.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 1 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик