Справа № 667/9148/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк «Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

Позивач 18.11.2015 року ПАТ «ОСОБА_1 банк «Аваль» звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 31.03.2008 року між АТ «ОСОБА_1 банк «Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір №010/04-02/2126 з додатковими угодами до нього: №1 від 08.01.2009 року, №010/04-02/2126/2 від 04.06.2010 року, №010/04-02/2126/3 від 30.05.2011 року, №010/04-02/2126/4 від 26.03.2012 року та №010/04-02/2126/5 від 17.04.2013 року. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит в сумі 340 000,00 дол. США строком до 30.03.2018 року для проведення ремонту нерухомого майна. В якості забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором №010/04-02/2127 від 31.03.2008 року та кредитним договором №010/04-02/2126 від 31.03.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки за реєстровим номером №2018, який посвідчений 01.04.2008 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та передано в іпотеку банку нерухоме майно: частину приміщень в нежитловому будинку літ. А загальною площею 3273,8 кв.м, яке належить згідно договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року за реєстраційним №3444 ОСОБА_2 і розташоване за адресою: м.Херсон, вул.Робоча, 66. Станом на 03.11.2015 року загальна сума заборгованості за вказаними кредитними договорами з додатковими угодами до них становить 218 331,94 дол. США та штрафні санкції в сумі 1 213 319,20 грн. У звязку з цим позивач просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 кредитним договором №010/04-02/2127 від 31.03.2008 року з додатковими угодами до нього та кредитним договором №010/04-02/2126 від 31.03.2008 року з додатковими угодами до нього в сумі 218 331,94 дол. США та штрафні санкції в сумі 1 23 319,20 грн. звернути на користь позивача стягнення на предмет іпотеки частину приміщень в нежилому будинку літ. А загальною площею 3273,8 кв.м та встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в рамках виконавчого провадження та стягнути судові витрати.

20.12.2016 року представником позивача надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №010/04-02/2127 від 31.03.2008 року з додатковими угодами до нього та кредитним договором №010/04-02/2126 від 31.03.2008 року з додатковими угодами до нього в сумі 231 081,11 дол. США та штрафні санкції в сумі 2 479 688,71 грн. на користь позивача звернути стягнення на предмет іпотеки частину приміщень в нежилому будинку літ. А, загальною площею 3273,8 кв.м. та встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в рамках виконавчого провадження та стягнути судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги за зазначеними кредитними договорами та договором іпотеки позивачем передано за договором про відступлення права вимоги від 24.05.2017 року ПАТ «Кристалбанк». Проте, позивач не відмовляється від позову, не має заяв про залишення його без розгляду. Зазначив, що новому кредитору відомо про наявність спору, який розглядається в суді. Однак, враховуючи, що заяв від нього про залучення до участі у справі не надійшло, треба відкласти розгляд справи та дочекатися його заяви.

Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенню позову та застосувати строк позовної давності. Зазначили, що систематичне прострочення платежів за договорами почалося ще з 01.02.2009 року. Позивач своєчасно не скористався правом подання до суду вищевказаного позову, а до суду позивач звернувся лише 18.11.2015 року. Також, зазначили, що на даний час позивачне має права вимоги кредитними договорами та договором іпотеки, а тому з цих підстав необхідно відмовити йому в задоволенні позову.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 31.03.2008 року між АТ «ОСОБА_1 банк «Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір №010/04-02/2126 з додатковими угодами до нього: №1 від 08.01.2009 року, №010/04-02/2126/2 від 04.06.2010 року, №010/04-02/2126/3 від 30.05.2011 року, №010/04-02/2126/4 від 26.03.2012 року та №010/04-02/2126/5 від 17.04.2013 року. Відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 340 000,00 дол. США строком до 30.03.2018 року для проведення ремонту нерухомого майна.

У відповідності до п.п. 1.1, 1.5.1 та 2.3.1 частини 2 кредитного договору відповідач зобовязався повертати кредит та відсотками за користування кредитними коштами у валюті, що відповідає валюті кредиту, в сумі та строки встановлені графіком. Однак, строки повернення кредиту порушено.

Пунктом 1.9.1 цього договору встановлено, що у випадку невиконання позичальником або поручителем боргових зобовязань банк має право вимагати дострокового виконання в цілому.

Пунктом 4.1.1 кредитного договору встановлена відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань у вигляді пені від суми несвоєчасного грошового зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

В звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору №010/04-02/2126 від 31.03.2008 року банк звернувся до Комсомольського районного суду м.Херсона з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 26.06.2014 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 та ТОВ «Дісплей-Плюс» достроково та солідарно заборгованість за кредитним договором станом на 26.02.2014 року в сумі 195 928,35 дол. США, що еквівалентно 1 846 996,96 грн.

Крім цього, 31.03.2008 року між АТ «ОСОБА_1 банк «Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір №010/04-02/2127 з додатковими угодами до нього: №1 від 08.01.2009 року, №010/04-02/2127/2 від 04.06.2010 року, №010/04-02/2127/3 від 30.05.2011 року, №010/04-02/2127/4 від 26.03.2012 року та №010/04-02/2127/5 від 17.04.2013 року. Відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 60 000,00 дол. США строком до 30.03.2018 року на споживчі цілі.

У відповідності до п.п. 1.1, 1.5.1 та 2.3.1 частини 2 кредитного договору відповідач зобовязався повертати кредит та відсотками за користування кредитними коштами у валюті, що відповідає валюті кредиту, в сумі та строки встановлені графіком. Однак, строки повернення кредиту порушено.

Пунктом 1.9.1 цього договору встановлено, що у випадку невиконання позичальником або поручителем боргових зобовязань банк має право вимагати дострокового виконання в цілому.

Пунктом 4.1.1 кредитного договору встановлена відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань у вигляді пені від суми несвоєчасного грошового зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за вищевказаним договором. 30.04.2014 року Комсомольським районним судом винесено рішення про задоволення позовних вимог, стягнуто з ОСОБА_2 та ТОВ «Дісплей-Плюс» достроково та солідарно заборгованість за кредитним договором станом на 26.02.2014 року в сумі 34 094,52 дол. США, що еквівалентно 321 405,63 грн.

В якості забезпечення належного виконання зобовязань по кредитним договорам №010/04-02/2126 від 31.03.2008 року та кредитним договором №010/04-02/2127 від 31.03.2008 року між АТ «ОСОБА_1 банк «Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки за реєстровим номером №2018, який посвідчений 01.04.2008 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та передано в іпотеку банку нерухоме майно: частину приміщень в нежитловому будинку літ. А загальною площею 3273,8 кв.м, яке належить згідно договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року за реєстраційним №3444 ОСОБА_2 і розташоване за адресою: м.Херсон, вул.Робоча, 66.

Станом на 03.11.2015 року загальна сума заборгованості за вказаними кредитними договорами з додатковими угодами до них становить 218 331,94 дол. США та штрафні санкції в сумі 1 213 319,20 грн.

24.05.2017 року між ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" та ПАТ "Кристалбанк" укладено договір факторингу. Відповідно до умов цього договору ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" здійснив відступлення своїх прав на користь ПАТ "Кристалбанк" за кредитними договорами від 31.08.2003 року та договором іпотеки від 31.08.2003 року, за яким забезпечено кредитні зобов"язання ОСОБА_2, з цієї дати всі права вимоги за кредитними зобов"язаннями належать новому кредитору, а в позивача такі права відсутні.

Від нового кредитора з 24.05.2017 року по 14.11.2017 року заяв про залучення до участі у справі в якості правонаступника позивача не надійшло. З пояснення представника позивача вбачається, що новий кредитор обізнаний про наявність спору між сторонами та розгляду його в суді.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто на даний час ПАТ «ОСОБА_1 банк «Аваль» не має права на задоволення позовних вимог.

Оскільки заяв від нового кредитора про вступ до участі у справі в якості правонаступника, згідно ст.37 ЦПК України, суду не надходило, та примушення його до вступу у справу суперечить принципу диспозитивності, заміна позивача відбувається тільки за наявності згоди нового кредитора на таку заміну на вступ в цивільний процес, суд вважає доводи позивача щодо необхідності відкладення розгляду справи є необгрунтованими та вважає необхідним вирішити спір по суті, враховуючи строк розгляду справи з 18.11.2015 року.

Ст. 3 ЦПК України, ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають, зокрема із договорів та інших правочинів та дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як передбачено ст.ст. 11, 31 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог. При цьому особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Вийти за межі позовних вимог суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом, і з дотриманням загальних засад цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОСОБА_1 банк «Аваль» необхідно відмовити у зв"язку з переходом права вимоги за кредитними договорами та іпотечним договором від позивача до нового кредитора.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк «Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Суддя С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 17.11.2017 року.

Суддя С.І. Майдан