АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/424/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 22-ц/789/848/17 Доповідач - Парандюк Т.С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та сторін - заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2; ОСОБА_3 та його представників ОСОБА_4, ОСОБА_5; представника відділу Держгеокадастру - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, Бережанської міської ради, ОСОБА_1, треті особи на стороні відповідача державний кадастровий реєстратор Відділу Держгеокадастру у Бережанському районі ОСОБА_6, фізична особа підприємець ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним Державного акту на землю та зняття його з державної реєстрації, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_1, Бережанської міської ради, третіх осіб на стороні відповідача: державний кадастровий реєстратор Відділу Держгеокадастру у Бережанському районі ОСОБА_6, фізична особа-підприємець ОСОБА_8, про визнання недійсним державного акту на землю та зняття його з державної реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 вказав, що на підставі рішення Бережанської міської ради № 263 від 10 червня 1999 року йому для будівництва та обслуговування житлового будинку передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер :02:002:0064) за адресою: вул. Злуки, 27 м. Бережани. На виконання вказаного рішення 21 листопада 2001 року отримав Державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-ТР № 011356, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 783, в якому вказано розмір земельної ділянки: довжина 50 м, а ширина - 30 м, що відповідає будівельному паспорту та генеральному плану забудови. На наданій земельній ділянці він збудував жилий будинок. Однак зареєструвати його не може, бо рішенням № РВ - 015 від 25 грудня 2015 року державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Бережанському районі відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через те, що в межах його земельної ділянки, яку необхідно зареєструвати, знаходиться частина земельної ділянки відповідача ОСОБА_1

ОСОБА_1 була виділена земельна ділянка площею 0,25 га. Однак останній при проведенні приватизації виділеної земельної ділянки, самовільно збільшив її ширину із 25 м до 27,35 м, захопивши таким чином частину його земельної ділянки. У 2011 році ОСОБА_10 отримав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0592), в якому ширина суміжної з земельною ділянкою ОСОБА_3 становить не 25 м, як повинно бути насправді, а 27,35 м, що в кінцевому результаті привело до накладання земельних ділянок. Внаслідок цього комунікації: електричний стовп та газова труба, по якій до його будинку підведений газ, стали знаходитись на земельній ділянці ОСОБА_1, а відстань від його жилого будинку до межі із відповідачем скоротилася від метрів до сантиметрів. Посилаючись на те, що йому державний акт на право приватної власності на землю був виданий 21 листопада 2001 року, а ОСОБА_1 державний акт на право приватної власності на землю був виданий в 2011 році, тобто через 10 років після того, як ОСОБА_3 приватизував свою земельну ділянку, розмір якої був незмінним до того часу, поки ОСОБА_1 приватизував свою земельну ділянку, то він захопив частину його земельної ділянки. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 без його згоди виготовив державний акт на частину земельної ділянки позивача і вирішити цей спір в позасудовому порядку не бажає, а в наступному відчужив спірну земельну ділянку ОСОБА_7, тому він змушений просити суд визнати, виданий на ім'я ОСОБА_1 державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0592) недійсним та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Бережанського районного суду від 11 травня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:003:0592), виданий на ім'я ОСОБА_1 недійсним та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0592 в державному земельному кадастрі.

В позовних вимогах до Бережанської міської ради - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 1 102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору та 3 963 (три тисячі дев'ятсот шістдесят три) гривні 60 копійок витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, не врахував всіх суттєвих обставин справи та надав перевагу одним доказам перед іншими, грубо порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що в описовій частині оскаржуваного рішення, суд зазначає, що в березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд, з урахуванням змін, до ОСОБА_7 про визнання недійсним державного акту на землю та зняття його з державної реєстрації, проте які зміни має суд на увазі і ким та яким чином вони подані, не відомо. Також, зазначається пояснення експерта ОСОБА_11 стосовно свого висновку, які не заслуговують на увагу. Не погоджується з висновком судово земельно-технічної експертизи, як належного і допустимого доказу. Відповідно до даного висновку, не взято до уваги і не досліджено: акт від 10.01.1997 року про відведення в натурі земельної ділянки ОСОБА_3 і передачу йому цієї ділянки з геодезичними знаками. В даній апеляційний скарзі зазначається, що суд помилково прийшов до висновку, що при виготовленні технічної документації із землеустрою складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_1, було допущено внесення у документацію не правдивих даних. Також, суд не витребував і не надав експерту Генплану забудови земельної ділянки, не надавши ніякої оцінки цьому факту.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_4, ОСОБА_5 апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав, вважає, що рішення суду є неправомірним, оскільки він є власником спірної земельної ділянки згідно договору дарування. Державний акт, виданий на його ім'я відповідає нормам чинного законодавства. Земельна ділянка ОСОБА_3 накладається на частину його земельної ділянки.

Представник Бережанської міської ради в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи.

Третя особа на стороні відповідача - фізична особа-підприємець ОСОБА_8 апеляційну скаргу визнав, оскільки вважає, що в основу рішення суду вкладені графічні матеріали, підготовлені техніком - стажистом Тернопільської регіональної філії Центру ДЗК ОСОБА_12 та висновок реєстратора відділ Держгеокадастру ОСОБА_6 про виявлену накладку із суміжною ділянкою та виправлення цієї помилки. Виявлену помилку стажист ОСОБА_12 не виправив, хоча ширина земельної ділянки, яка знаходиться між раніше погодженими та внесеними в державний реєстр земель суміжними земельними ділянками ОСОБА_3, складає ЗО м. Виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 суперечить законодавству. Висновок експерта є не об'єктивним, побудований на суперечливих фактах, так як не залучено до експертизи документи ОСОБА_1 та ОСОБА_7, документацію із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_9 та не вивчено на відповідність вимогам законодавства технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3, яка виконана техніком-стажистом Тернопільської регіональної філії Центру ДЗК ОСОБА_12 Усі судження та висновки експерта зведені до відповідності чи не відповідності земельних ділянок і до генерального плану населеного пункту. Але генерального плану населеного пункту с. Лісники взагалі немає.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилась.

Третя особа на стороні відповідача відділу Держгеокадастру - ОСОБА_6 покладається на думку суду, пояснивши, що вирішення спору можливе при приведенні у відповідність обмінних файл двох суміжних земельних ділянок. Однак, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не бажають звернутись у Держгеокадастр для приведення у відповідність межі суміжних земельних ділянок згідно обмінних файл.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін та їх представників, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Визнаючи Державний акт на землю, виданий ОСОБА_1 недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що при виготовлені технічної документації щодо землеустрою внесені ним неправдиві дані, які потягли накладення земельної ділянки із земельною ділянкою ОСОБА_3

З таким висновком суду колегія не погоджується.

Згідно до ст.11 ЦПКУ суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до 2015 року були суміжними землекористувачами.

Відповідно до ч.6 ст.17 Земельного кодексу України (прийнятого 18.12.1990 року) земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

Ч.1 ст.79 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з ч.1 ст.791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Ч.9 цієї статті встановлено, що земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Ч.1 ст.106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до ч.1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Рішенням Бережанської міської ради №199 від 29.11.1996 року ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 1500 кв.м. по вул.Злуки, 27, з наданням права будівництва житлового будинку (а.с.9).

Рішенням Бережанської міської ради 23 скликання 10 сесії № 263 від 10 червня 1999 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку 0,15 га для будівництва житлового будинку та господарських споруд.(а.с.27).

Актом визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки від 6 липня 2001 року погоджено межі земельної ділянки ОСОБА_3Є.(а.с 28).

Згідно з копією будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику ОСОБА_3 в с.Лісники по вул.Злуки, 27; земельна ділянка має довжину 50 м, ширину - 30 м., а ширина суміжної ділянки ОСОБА_1 становить 27 м (23 м+2м + 2 м=27 м) (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Бережанської міської ради №125 від 31.07.2001 року ОСОБА_3 надано дозвіл на переоформлення проектно-технічної документації і внесення змін в генплан забудови присадибної ділянки в с.Лісники по вул.Злуки, 27 (а.с.13).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (а.с.32) серії ІІ-ТР №011356, виданого 21.11.2001 року ОСОБА_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 А, с.Рай йому на підставі рішення Бережанської міської ради від 10.06.999 року №263 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 гектарів для будівництва житлового будинку та господарських будівель на території с.Лісники, вул.Злуки, 27 в межах згідно з планом. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки від точки А до точки В земельна ділянка позивача межує з присадибною ділянкою ОСОБА_1

Рішенням №РВ-015 державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області ОСОБА_6 відмовлено ОСОБА_3 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстави знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області ОСОБА_6 рекомендовано ОСОБА_3 перетин з ділянкою :02:003:0592, площа співпадає на 2,5334%, привести у відповідність обмінний файл земельних ділянок :02:003:0592 та :02:002:0064 (а.с.40,41).

Із архівного витягу з рішення № 220 Бережанської міської ради 22 скликання 16 сесії від 22 квітня 1997 року вбачається, що надано земельну ділянку для будівництва житлових та господарських будинків за індивідуальними проектами ОСОБА_1, жителю с. Рогачин площею 2500 кв. м. по вул. Злуки, 25 із земель житлової забудови.(а.с.214).

Як в позовній заяві, так і в поясненнях ОСОБА_3 та його представники посилались на те, що підставою звернення до суду і визнання недійсним Державного акту, виданого ОСОБА_1, є те, що ширина його земельної ділянки збільшилась із 25 до 27,35 м. при оформленні права власності. Однак, з такими доводами колегія суддів не погоджується, оскільки вони спростовуються слідуючими доказами, а саме: оригіналом технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. ОСОБА_1, вул.Злуки, 25, с.Лісники Бережанського району, наданої відділом держземагенства у Бережанському районі в технічній документації наявні: експлікація земельних угідь згідно форми 6-зем, де вказано, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка загальною площею 0,25; заява ОСОБА_1 від 22.12.2010 р. на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчують право на земельні ділянки, які розташовані по вул.Злуки, 25, с. Лісники Бережанського району; рішення Бережанської міської ради №925 від 27.11.2009 року, відповідно до якого ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки з подальшою безплатною передачею у власність, видачею державних актів на право власності на землю, із земель житлової та громадської забудови земельну ділянку площею 2500 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.Злуки, 25, в с.Лісники; довідка Бережанської міської ради від 09.02.2010 року №248 про те, що згідно земельно-облікової документації станом на 01.01.2002 року за ОСОБА_1 рахується земельна ділянка загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.Злуки, 25, с.Лісники; схема землекористування ОСОБА_1 по вул.Злуки, 25, с.Лісники, Бережанського району, де вказано ширину земельної ділянки з однієї сторони 27,4 м, з іншої 31,7 м; технічне завдання від 10.02.2011 року №17; матеріали польових геодезичних робіт (абрис); акт визначення та відновлення на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки та прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 26.02.2010 року, відповідно до якого межу ОСОБА_1 із суміжним землекористувачем ОСОБА_3 було погоджено на підставі погодження комісії; кадастровий план земельної ділянки відповідно до якого ширина земельної ділянки зі сторони вул.Злуки (точки А-Г) становить 27,35 м; збірний кадастровий план; рішення Бережанської міської ради №92 від 24.02.2011 року Про передачу у власність та надання в оренду земельних ділянок відповідно до якого затверджено акт комісії погодження меж земельної ділянки по вул.Злуки, 25, в с.Лісники від 25.11.2010 року та передано власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2500 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.Злуки, 25, с. Лісники.З акту встановлення та погодження межових знаків від 25.11.2010 року, на який міститься посилання в рішенні Бережанської міської ради №92 від 24.02.2011 року, вказано, що комісія в присутності ОСОБА_1 провела обстеження земельної ділянки та межових знаків ОСОБА_1 від сусідів ОСОБА_13 та ОСОБА_3 та встановили, що технічна документація (кадастровий план) на земельну ділянку виготовлений відповідно до меж, встановлених на місцевості. Межа земельної ділянки зі сторони від ОСОБА_3 відповідає генплану забудови від 29.11.1996 р. Комісія рекомендувала погодити межові знаки між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_13 і ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Згідно схеми межових знаків наявної у вказаному акті, ширина земельної ділянки ОСОБА_1 зі сторони вул. Злуки (від точки А до точки Г), становить 27,35 м. (а.с. 212).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 28.03.2016 року встановлено, що за пошуковим запитом кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0592 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про те, що вказана земельна ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) знаходиться за адресою: Тернопільська область, м.Бережани, с.Лісники, вул.Злуки, земельна ділянка 25. Надано ОСОБА_1 дозвіл на складання і видачу державного акта на право власності на вказану земельну ділянку.

Доказів про те, що у 1997 році ширина земельної ділянки ОСОБА_1 становила саме 25 м сторонами суду не надано. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не заперечували, що фактично розмір їх земельних ділянок не змінювався.

12 травня 2011 року ОСОБА_1 видано Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку, який зареєстровано в управлінні Держкомзему у Бережанському р-ні за № 00795.

17 вересня 2015 року ОСОБА_1 подарував спірну земельну ділянку ОСОБА_7, що стверджується долученим в апеляційній інстанції копією договору, що не заперечувалось учасниками процесу, а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 28.03.2016 року(а.с.21-22).

Згідно з ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦКУ визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення саме її прав, свобод чи інтересів.

Визнаючи недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_1, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що уже згідно до договору дарування від 17 вересня 2015 року власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_7 Позивач звертаючись до суду в уточненій позовній заяві хоча і вказав відповідачем ОСОБА_7, однак все таки просив визнати Державний акт недійсним, виданий на ОСОБА_1

Таким чином, суд першої інстанції визнав Державний акт недійсним, який на той час уже втратив чинність відповідно до попереднього власника спірної земельної ділянки ОСОБА_1 Підставою ж для реєстрації права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_7 став саме договір дарування, а не оспорюваний Державний акт.(а.с21). При цьому в рішенні суду не зазначено в чому полягає порушення ОСОБА_7 прав позивача.

Що ж стосується висновку судової земельно-технічної експертизи №396/16-22 від 31.10.2016 року (а.с. 131-137), то колегія суддів оцінює його критично і не бере до уваги, оскільки він проведений щодо земельної ділянки, власником якої не є особа, зазначена в Державному акті. Крім того, при проведенні експертизи не було взято до уваги правовстановлюючі документи нового власника спірної земельної ділянки та генплан забудови, тобто ОСОБА_7, про що повідомлявся експерт під час її проведення. Однак, експерт не взяв це до уваги.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, не відповідає дійсним обставинам, а тому у відповідності до вимог ч. 1 п.3 ст. 309 ЦПКУ є підставою для скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316-319, 324, 325 ЦПК України, колегія суд,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Бережанського районного суду від 11 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_7, Бережанської міської ради, ОСОБА_1, треті особи на стороні відповідача державний кадастровий реєстратор Відділу Держгеокадастру у Бережанському районі ОСОБА_6, фізичної особи підприємець ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсним Державного акту на землю та зняття його з державної реєстрації - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_14