Справа № 645/4075/17
Провадження № 2/645/2268/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Сілантьєва Е.Є.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,-

Встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 1000 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_2 зазначала, що із відповідачем по справі перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 10 липня 1999 року по 07 листопада 2016 року. Від спільного життя з відповідачем мають синів - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання дітей, хоча має можливість надавати допомогу. Сама вона не має можливості утримувати двох дітей.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, та пояснила, що відповідач неофіційно не працює, отримує нерегулярний та мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби, матеріальну допомогу дітям взагалі не надає. Відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу дітям, не спілкується із синами, кошти на утримання дітей відмовляється платити, мотивуючи тим, що за місцем роботи не виплачують заробітну плату.

Відповідач у судовому засідання визнав позов в повному обсязі, та повідомив, що не заперечує сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 гривень на кожну дитину.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Судовим розглядом встановлено, та не заперечувалось сторонами у справі, що з 1999 року по 2016 рік, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії І-ВЛ №100408 від 11 грудня 2007 року), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії І- ВЛ №202731 від 03.06.2010 року). Згідно зазначених свідоцтв про народження, позивачка зазначена матірю дітей, відповідач батьком (а.с. 3-4).

Неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою з місця проживання №3159 від 10.10.2017 р., виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №52, (а.с. 19) та повністю знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Як встановлено у ході судового розгляду справи, відповідач не надає на утримання своїх неповнолітніх дітей матеріальної допомоги.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З наведених положень законодавства слідує, що основною метою права на аліменти є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України № 1801-VІІІ від 21.12.2016 року «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 до 18 років - 1689 грн., суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей, починаючи з 22.09.2017 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітні діти знаходиться на вихованні та утриманні позивача, відповідач інших утриманців не має та має можливість утримувати дітей, оскільки є працездатною особою, однак на час ухвалення рішення судом не працює, інших осіб на своєму утриманні не має.

Враховуючи викладене, та приймаючі до уваги, що відповідач не працює суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 1000 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 215, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії ЕА 044853, на користь ОСОБА_2, 16.06.1980 (ІНН НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі по 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. на кожну дитину від усіх доходів щомісяця, починаючи з 20 вересня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: