П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Вихотень Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2017 року (суддя - Ковальов І.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі,-

в с т а н о в и л а :

14 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 307835,80 грн.

Стягнуто з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» судовий збір в розмірі 640,00 грн. та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 серпня 2015 року стягнуто з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 37572,00 грн., а не заборгованість по заробітній платі, однак на даний факт, суд першої інстанції уваги не звернув та повторно стягнув середній заробіток за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі за квітень та травень 2015 року.

Крім того, судом не взято до уваги акт звірки заборгованості по заробітній платі ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» з підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГТУЮ в Рівненській області станом на 23 вересня 2010 року, згідно якого у ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 56197,98 грн., до складу якої входить заборгованість по філії «Інструмент» у розмірі 23703,52 грн., яка була наявна станом на 23 жовтня 2010 року, тому заборгованість по філії «Інструмент» станом на 23 жовтня 2010 року становила 23703,52 грн., а не 24277 грн.

Заборгованість у розмірі 56197,98 грн. на користь позивача була стягнута згідно судового наказу №1715/8756/12 від 28 квітня 2012 року та виплачена 06 лютого 2013 року, що підтверджується розпорядженням начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Рівненській області від 06 лютого 2013 року.

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2017 року скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у період з 24 листопада 2007 року по 28 квітня 2009 року ОСОБА_1 працювала на роботі у ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів».

Крім того, 01 січня 2007 року позивач була прийнята на роботу у ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» філія «Інструмент» посаду бухгалтера, а наказом від 28 квітня 2009 року позивач була звільнена цього ж дня на підставі п.1 ст.36 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 після звільнення, ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» не виплачено заробітну плату в сумі 24 277 грн., тому вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі є обґрунтованою.

Однак, з таким висновком суду, колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно акту звірки заборгованості по заробітній платі ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» з підрозділом примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції в Рівненській області, станом на 23 вересня 2010 року заборгованість по ВАТ «РЗТА» становить 1996,47 грн., по філії «Інструмент» - 23703,52 грн., по філії «Побут» 15497,99 грн., на загальну суму 56197,98 грн., які знаходяться виконанні у ДВС (а.с. 20).

Заборгованість у розмірі 56197,98 грн. на користь ОСОБА_1 було стягнуто з ВАТ «РЗТА» згідно судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області №1715/8756/12 від 28 квітня 2012 року та виплачено 06 лютого 2013 року, що підтверджується розпорядженням начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Рівненській області від 06 лютого 2013 року (а.с. 53).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Рівненського міського суду від 09 січня 2014 року також встановлено, що після звільнення, відповідачем не була виплачена заробітна плата, тому за заявою ОСОБА_1 28 квітня 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ВАТ «РЗТА» заборгованість по заробітній платі в розмірі 56197,98 грн. (а.с. 22)

Вищезазначеним рішенням з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» стягнуто на користь позивача компенсацію за затримку виплати заробітної плати в розмірі 10677,43 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 59496 грн. за період з вересня 2012 року по 01 квітня 2014 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 серпня 2015 року встановлено, що остаточний розрахунок відповідачем було проведено в травні 2015 року.

Вищезазначеним рішенням з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» стягнуто на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 01 квітня 2014 року по 01 травня 2015 року в сумі 37572 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем доказів про те, що у ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» (філія "Інструмент") наявна невиплачена заборгованість по її заробітній платі суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та заборгованість по заробітній платі, а тому позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Вищезаначене суд першої існтанції не врахував, не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, тому рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 274, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча

Судді :