У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Шеремет А.М., Григоренко М.П.

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватного нотаріуса Рідченко О.Й. про недійсність договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватного нотаріуса Рідченко О.Й. про недійсність договору іпотеки відмовлено.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає про те, що суд першої інстанції не надав правової оцінки доказам по справі та показам свідків, які спростовували розбіжності в деяких документах про місце проживання та реєстрації малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 і показали, що до підписання спірного договору іпотеки 24.04.2007 року малолітні діти проживали разом з батьками по цій адресі, що є підтвердженням зменшення (обмеження) прав та інтересів малолітніх дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за вказаною адресою, що складає предмет договору іпотеки від 24.04.2007 року, право користування яким мають малолітні.

Вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що приватний нотаріус Рідченко О.Й., в порушення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не перевірила наявність дозволу органу опіки та піклування на складання договору іпотеки від 24.04.2007 року.

Крім того, судом першої інстанції не встановлено чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки.

Вказує на те, що згідно правових позицій Верховного Суду України у справах № 6-589цс16 та № 6-1793цс15, правочин може бути визнано недійсним, якщо його вчинення батьками без попереднього дозволу органу опіки та піклування призвело до порушення права особи, в інтересах якої пред'явлено позов, тобто до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини, зменшення або обмеження прав та інтересів дитини щодо жилого приміщення. Тому, враховуючи вищевикладене вважає, що договором іпотеки від 24.04.2007 року було порушено охоронювані законом інтереси малолітніх дітей, зменшення або обмеження прав та інтересів їх щодо житлового приміщення в АДРЕСА_1.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати, задовольнивши його позов у повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити, покликаючись на подані заперечення на апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники процесу завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися та причин неявки не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що при укладенні спірного договору іпотеки було порушено право неповнолітніх дітей на користування житлом. Відсутність згоди органу опіки та піклування при укладенні зазначених договорів не призвело до погіршення житлових прав дітей.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 квітня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір, за яким позичальник отримав від банку 6900 доларів США на купівлю житла.(а.с.10-12).

Того ж дня між позичальником - іпотекодавцем та банком на виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки та передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. з невід'ємними приналежностями, що знаходяться в ньому.

Майно та земельна ділянка площею 0,56 га належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Млинівського нотаріального округу 24 квітня 2007 року за реєстром №874 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1. (а.с.8-9).

Укладаючи іпотечний договір сторони погодили, що він підписаний іпотекодавцем добровільно - не під впливом тяжких обставин, загрози, примусу, насильства (морального або фізичного). Іншим членам сім'ї доведено до відома зміст та суть іпотечного договору і правові наслідки для них. Відносно предмету іпотеки відсутні вимоги третіх осіб, в тому числі, що не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку від 24 квітня 2007 року, ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_4 придбав житловий будинок житловою площею 29.0 кв.м. загальною площею 47.5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами (а.с.65).

Нотаріально засвідченою заявою ОСОБА_9 повідомила,що проживає однією сім'єю з ОСОБА_4 і дає згоду на купівлю і надання ним в іпотеку житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 16,66).

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, є матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, які на час укладення договору купівлі-продажу і договору іпотеки були неповнолітніми, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.15).

З пояснень приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рідченко О.Й., 24.04.2007 року нею був посвідчений договір із заставою житлового будинку без застави земельної ділянки. Накладена заборона на житловий будинок. Була подана довідка сільської ради, що в даному житловому будинку ніхто не прописаний і не зареєстрований, а тому не було підстав перевіряти, чи порушені права малолітніх дітей.

Відповідно до довідки від 16 березня 2007 року виданої виконкомом Ярославицької сільської ради зазначено, що в АДРЕСА_1 ніхто не прописаний. (а.с.67).

Згідно обліків Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована з 28.11.2001р.; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7.року народження - з 28.11.2001р. по 18.07.2014р., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрованим не значиться. (а.с.6, 50,74).

Відповідно до довідки Ярославицької сільської ради №174 від 18.04.2017 року, дійсно є відкритий особовий рахунок №390, де головою домогосподарства значиться ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 її сім'я на той час складалась: дочка - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4; син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5; чоловік - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. По погосподарській книзі конкретну дату реєстрації дітей встановити немає можливості. По будинкових книгах значиться, що ОСОБА_10 зареєстрована в селі Ярославичі з 28.11.2001 року, але назва вулиці не значиться. Реєстрація ОСОБА_6 в будинковій книзі взагалі відсутня. (а.с.100).

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.2-3 статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей.

Згідно зі ст.177 СК України та ст..17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ.

Виходячи з наведених вище доказів та норм матеріального права, відповідно до ст.60 ЦПК України, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачкою позовних вимог.

Станом на 24 квітня 2007 року, тобто момент укладення договору купівлі продажу б. АДРЕСА_1 кредитного договору та договору іпотеки, неповнолітні діти позивачки та вона сама, хоч і були зареєстровані в с. Ярославичі, однак апріорі не могли бути зареєстровані за зазначеною адресою, тобто за майже сім років до придбання будинку ОСОБА_4 про що стверджується в довідці Ярославицької сільради № 1662 від 2 грудня 2016 року (а.с.14).

Крім того, їх матір, тобто позивачка в справі ОСОБА_3, а на той час ОСОБА_9, зареєструвала шлюб з власником придбаного будинку ОСОБА_4 більше чим через півроку після його придбання і доказів, що її неповнолітні діти були членами його сім'ї та в них виникли якісь права на придбане ним майно - в справі немає (а.с.16).

Слід зазначити, що на час звернення позивачки ОСОБА_3 до суду в даній справі її донька ОСОБА_7 вже була повнолітньою і не зареєстрована за зазначеною адресою з 18 липня 2014 року і доказів того, що вона уповноважувала ОСОБА_3 на звернення до суду з позовом в її інтересах в справі немає, а син ОСОБА_6 зі слів же позивачки помер і як вбачається, ще до подання позову.

Отже, звернувшись до суду ОСОБА_3 не обґрунтувала право та таке звернення та не вказала які права її дітей були порушені та в який спосіб на даний час можуть бути вони відновлені в судовому порядку.

Зазначене вказує на недобросовісність здійснення процесуальних прав позивачкою при зверненні до суду, штучне створення спору, якого не існувало.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись вимог норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає,

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315, 317, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1відхилити.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: А.М. Шеремет

М.П. Григоренко