Справа № 279/2879/17 Номер рядка звіту 26
номер провадження 2/279/1630/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2017 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, зазначивши, що в липні 2013 року він позичив ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 6500,00 грн. для ремонту власного автомобіля зі строком повернення з серпня 2013 року до кінця 2015 року, уклавши договір позики у формі розписки. Однак, в зазначений строк відповідач борг не повернув. Оскільки в добровільному порядку відповідач не вживає заходів щодо виконання зобов`язання просить рішенням суду стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 6500,00 гривень, 3% річних в розмірі 763,97 гривни та інфляційні нарахування в розмірі 7285,20 гривень, що становить 14549,17 гривень та понесені судові витрати в розмірі 1454,90 гривни.

Сторони до суду не з`явились, позивач клопотав про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, причин неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав та не скористався своїм правом спростувати викладені в позові обставини.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до договору позики, укладеного між сторонами в липні 2013 року позивач передав відповідачу грошові кошти готівкою в сумі 6500,00 гривень з терміном їх повернення в період з серпня 2013 року до кінця 2015 року (а.с.6).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Ця ж правова норма визначає, що договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей.

Законодавець ч.2 ст.1047 ЦК України визначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до положень ст.ст. 625 ч.2, 1049 ч.1, 1050 ч.1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно, із позиченої суми 6500 гривень - 3 відсотки річних становлять: 763,97 гривни, інфляційні нарахування на суму боргу 7285,20 гривень, що дає підставу суду стягнути вказану суму коштів (а.с.7-9).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат, то вони підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

З врахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10,15,60,88,197,213215,218 ЦПК України, ст.ст. 526,625,1046,1047,1049,1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14549 (чотирнадцять тисяч пятсот сорок девять) гривень 17 копійок суми боргу за договором позики та 1454 (одна тисяча чотириста п`ятдесят чотири) гривни 90 копійок понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Невмержицька О.А.