Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/1629/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

секретаря Климус Г.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с.Ржавинці, Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до територіальної громади с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Ржавинці, Заставнівського району Чернівецької області по вул. І.Мазепи, 5 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 22.08.2007 року..

Посилається на те, що 22.08.2007 року помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Мазепи, 5 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Заповіт померлий ОСОБА_3 не вчиняв, а позивач є єдиною спадкоємицею його майна за законом. Вказує на те, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, користується всім спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтувала вищенаведеним та просила задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.08.2007 року в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_3, що вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть серії І-МИ №172379 від 31.01.2017 року (а.с. 11).

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 по місцю його останнього проживання вул. Мазепи, 5 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки сільської ради №2389 від 03.10.2017 року (а.с. 23).

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Заповіт померлий ОСОБА_3 не вчиняв. Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги його майна за законом, що підтверджується довідкою сільської ради №2388 від 03.10.2017 року (а.с. 24), копіями повторного свідоцтва про смерть серії І-МИ №172378 від 31.01.2017 року (а.с. 19), витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №1 від 31.01.2017 року (а.с. 22), повторного свідоцтва про народження серії І-МИ №273926 від 12.08.2017 року (а.с. 25), витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №2 від 15.02.2017 року (а.с. 26).

Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_2 проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 і вважається такою, що прийняла спадщину, що видно із довідки сільської ради №2389 від 03.10.2017 року (а.с. 23).

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул. І.Мазепи, 5 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3, що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №813/02-31 від 16.08.2017 року (а.с. 27).

Судом встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №2392 від 03.10.2017 року (а.с. 28) в якій вказано, що згідно з записом у по господарській книзі №5 Ржавинецької сільської ради з особовим №0210-1 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області знаходиться житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. І.Мазепи, 5, який належав померлій ОСОБА_4. Належність вказаного будинку ОСОБА_4 підтверджується також копією по господарської книги (а.с. 29-36), обліковою карткою обєкта по господарського обліку (а.с. 37), згідно яких ОСОБА_4 була головою господарського двору по вул. І.Мазепи, 5 в с. Ржавинці, а після її смерті головою двору став ОСОБА_3

Також судом встановлено, що 09.04.1999 року ОСОБА_4 померла, що вбачається із копії повторного свідоцтва про смерть серії І-МИ №172378 від 31.01.2017 року (а.с. 19). Спадкоємець її майна за законом ОСОБА_3 спадщину після її смерті прийняв, проте не оформив належним чином. Вказане вбачається із довідок сільської ради №568 від 24.02.2017 року, №2393 від 03.10.2017 року, копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №1 від 31.01.2017 року (а.с. 20-22)

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що ОСОБА_4 належав спірний житловий будинок і після смерті останньої спадщину у вигляді вказаного будинку прийняв ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що останній набув право власності на цей будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_2, як спадкоємицею майна померлого ОСОБА_3 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 12), згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 17 зворот), довідки характеристики Заставнівського РБТІ №21 від 01.02.2017 року (а.с. 18), житловий будинок, розташований по вул. І.Мазепи,5 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1959 році, а господарські споруди до нього у 1968 році, їх вартість становить 50932 (пятдесят тисяч девятсот тридцять дві) гривні.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок загальною площею 34,80 м2, житловою площею 27,90 м2, з господарськими спорудами і будівлями до нього, розташований по вул. І.Мазепи, 5 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 22.08.2007 року в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.С. Стрілець