АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-9317 Головуючий у 1-й інстанції - Шклянка М.П.
Унікальний № 753/5484/14ц Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 липня 2017 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки.

Суд стягнув з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8 частини усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 5 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись з рішенням суду, його оскаржили обидві сторони.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі - стягнення аліментів у розмірі ј частини доходів батька (а.с.168-171).

ОСОБА_5 через свого представника, ОСОБА_4, також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду змінити - зменшити розмір аліментів на утримання дочки з 1/8 частини до 1/12 частини доходів відповідача щомісячно (а.с.164-165).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: ОСОБА_3 та її представника, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги відповідача; представника відповідача, ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та підтримав апеляційну скаргу відповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційні скарги сторін слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Сторони з 23 червня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із матір'ю та знаходиться на утриманні ОСОБА_3

Відповідач працює в ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна». Його заробітна плата в середньому становить від 55000 грн. до 70 000 грн. щомісяця (а.с.94).

Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та надає матеріальну підтримку непрацездатним матері та бабусі.

За встановлених обставин районний суд, виходячи з того, що обоє батьків приймають участь у в утриманні їх неповнолітніх дітей, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог - визначення аліментів у розмірі 1/8 частини усіх доходів відповідача.

Виходячи з наявних у матеріалах справи досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційних скарг сторін про те, що судом проведена неправильна оцінка доказів та безпідставно, з порушенням процесуальних норм, надана перевага одним доказам над іншими, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст.182 СК України, у редакції, чинній на час ухвалення рішення, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК УКраїни).

Доводи відповідача про необхідність сплати аліментів у розмірі 1/12 частини його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки аліменти у розмірі 1/8 частини є для нього занадто завищеними, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані, оскільки розмір аліментів визначений районним судом з урахуванням матеріального становища та потреб неповнолітньої дочки сторін для забезпечення необхідних потреб школярки у харчуванні, одязі; забезпечення належного рівня навчання, комфорту, здорового способу життя та належного розвитку.

Указаний розмір аліментів у порівнянні з матеріальним станом відповідача, який хоча і має інших утриманців, однак при цьому має достатньо високий стабільний дохід і за станом свого здоров'я в змозі надавати належну допомогу на утримання дитини, що перебуває на утриманні матері, котра здійснює догляд за дитиною, і саме на матері лежать обов'язки по забезпеченню щоденних потреб дитини.

З огляду на ці обставини визначення районним судом аліментів у розмірі 1/8 частини доходів батька повністю узгоджується із обставинами даної справи та відповідає вимогам ст. ст.182-183 СК України.

Ураховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги позивачки та її усні пояснення під час апеляційного розгляду про необхідність сплати аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки аліменти у розмірі 1/8 частини є занадто заниженими і ставлять дочку відповідача у гірше становище порівняно з його сином 2014 рокународження, також відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

При цьому апеляційний суд додатково звертає увагу на те, що позивач безпідставно орієнтується лише на визначений ч.5 ст. 185 СК максимальний розмір аліментів не співставляючи його із матеріальним станом відповідача та наявністю у нього інших утриманців. Водночас, як вже зазначено вище, визначений районним судом розмір аліментів у частці від достатньо високого стабільного доходу батька хоча і не є максимальним, однак є достатнім для забезпечення потреб дитини.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що дитина є хворобливою а також відвідує різні курси та бере уроки у репетиторів, не можуть бути прийняті у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення ураховуючи таке.

По-перше, у розпорядженні суду немає переконливих доказів того, що визначений судом розмір аліментів буде недостатнім для забезпечення указаних потреб дитини.

По-друге, у разі значних витрат на лікування, оздоровлення та розвиток здібностей дитини позивач не позбавлена можливості покласти на батька обов'язок участі у таких додаткових витратах, що передбачено ст. 185 СК України.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо неправдивості тверджень батька про надання фінансової допомоги дитині у період 2013-2016 років правового значення для вирішення даного спору не мають, оскільки вимог про стягнення аліментів за минулий час у рамках даного позову не заявлено.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційні скарги сторін не містять.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційних скаргах, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в разі зміни обставин кожна із сторін не позбавлена можливості пред'явити відповідний позов про зміну розміру аліментів згідно зі ст. 192 СК України.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що районним судом у резолютивній частині оскаржуваного рішення при визначенні мінімальної суми аліментів не ураховано положення ст.182 СК України, у редакції, чинній на час ухвалення рішення, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК порушення або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо не застосовано закон, який підлягав застосуванню (ч.2 ст. 309 ЦПК).

Оскільки за правилом ч. 3 ст. 303 ЦПК апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, оскаржуване рішення у наведеній частині підлягає зміні шляхом зазначення у абзаці другому резолютивної частини рішення замість слів "але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку" слова "але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 липня 2017 року змінити.

У абзаці другому резолютивної частини рішення замість слів "але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку" вказати: але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома