Справа № 520/5719/17
Провадження № 2/520/7638/17
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря Баранової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту шляхом скасування запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна,
18.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому в якому просить скасувати з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна архівний запис про державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту, зареєстрованого 03.09.2004 року за № 1276005 ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 06.12.2000 року щодо обєкту обтяження «невизначене майно, все майно, житловий будинок Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. не вказано». Зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНН НОМЕР_1), накладений ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою 03.09.2004 року за № 1276005 на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2000 року, а саме з: квартири АДРЕСА_1; нежитлового приміщення кладової № 30, що розташоване за адресою: місто Одеса, вул. Левітана, 62; машиномісця № 53, що розташоване за адресою: місто Одеса, вул. Левітана 62; машиномісця № 54, що розташоване за адресою: місто Одеса, вул. Левітана 62.
Свої вимоги мотивує тим, що наявність архівного запису про державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту, зареєстрованого 03.09.2004 року за № 1276005 ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 06.12.2000 року, унеможливлює їй право володіти та користуватися належним майном, оскільки відношень до справи, в рамках якої було накладено арешт, вона не має. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.
У судове засідання зявився представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася 14 березня 1972 року, є громадянкою України, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.
З 03.11.1990 року позивач ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з гр.. ОСОБА_5, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 ІІІ-ЖД № 312767.
На підставі Свідоцтв про право власності, які були видані виконавчим комітетом Одеської міської ради 28 квітня 2011 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири № 136 та нежитлового приміщення кладової № 30 за адресою м. Одеса, вул. Левітана 62.
Окрім того, позивачу ОСОБА_1 підставі Свідоцтв про право власності, які були видані виконавчим комітетом Одеської міської ради 25 травня 2011 року належать машиномісця № 53 та № 54, які розташовані за адресою м. Одеса, вул. Левітана, 62.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилаються на те, що з метою вчинення договору купівлі-продажу нерухомого майна, вона звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , яка їй повідомила про наявність архівного запису про державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту, зареєстрованого 03.09.2004 року за № 1276005 ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 06.12.2000 року, що в свою чергу унеможливлює здійснення правочину.
Дійсно, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 86130862 від 28.04.2017 року за параметрами пошуку: фізична особа ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 вбачається, що 03.09.2004 року о 10:19:14 за реєстраційним № 1276005 реєстратором ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора, на підставі ухвали б/н від 06.12.2000 року, суд районний Б.Церківськ, було зареєстровано обтяження арешт невизначене майно, все майно, житловий будинок Київська обл.. Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул.. не вказано, в графі власник вказано ОСОБА_1, однак без інформації яка ідентифікує особу.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_1 про стягнення боргу.
В період розгляду даної справи, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2000 року було вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_6 та ОСОБА_1.
В листі за підписом голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, адресованого приватному нотаріусу ОСОБА_7, повідомляється, що в матеріалах даної справи, а саме в протоколах судових засідань вказано наступне: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, проживала на час розгляду справи в 2000 році по вул. Стаханівскій, 99 в м. Білій Церкві , працювала техпрацівником на ВАТ «Васла», є також дані про її чоловіка: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5. Будь-які інші відомості в матеріалах справи відсутні.
Натомість, як стверджує позивач, зазначена справа не має ніякого відношення до неї, оскільки з 29.11.1995 року по 10.04.2003 року проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. Її чоловік ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7.
Вказані доводи позивача підтверджується копією паспорта позивача ОСОБА_1 серії КК 115135 та копією паспорта її чоловіка Кулик ОСОБА_9 КМ 629741.
Таким чином, суд вважає, що наявність архівного запису про державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту, зареєстрованого 03.09.2004 року за № 1276005 ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 06.12.2000 року, унеможливлює позивачу ОСОБА_1 володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Положеннями ст. 3 ч. 1 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1 та 2 ст. 16 ЦК України).
З огляду на зазначені обставини, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про необхідність звільнення майна з - під арешту.
Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту підлягають задоволенню.
Статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.
Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. ст, 2, 15, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України,ст. ст. 3,118-120,151 ЦПК України суд,
Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту шляхом скасування запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна задовольнити.
Скасувати з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна архівний запис про державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту, зареєстрованого 03.09.2004 року за № 1276005 ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 06.12.2000 року щодо обєкту обтяження «невизначене майно, все майно, житловий будинок Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. не вказано».
Зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНН НОМЕР_1), накладений ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою 03.09.2004 року за № 1276005 на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2000 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Куриленко О. М.