АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 619/558/17 Головуючий суддя 1-ї інстанції Якименко Л.О.
Провадження № 22-ц/790/3375/17 Доповідач Колтунова А.І.
Категорія: спори про відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Колтунової А.І.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

при секретарі - Щербань Р.М., Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою директора Дергачівського районного центру зайнятості Харківської області ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29 березня 2017 року за позовом Дергачівського районного центру зайнятості Харківської області до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, -

ВСТАНОВИЛА:

20 лютого 2017 року Дергачівський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків в сумі 5310,03 грн.

Позивач посилався на ті обставини, що 28.11.2012 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до Дергачівського районного центру зайнятості про надання статусу безробітного (а. с. 7).

Наказом від 28 листопада 2012 року № НТ 121128 з 28 листопада 2012 року по 01 липня 2013 року ОСОБА_2 була призначена допомога по безробіттю, яку він отримав у сумі 9972,53 грн.

При обміні інформацією між Державною податковою службою України та Державним центром зайнятості за 1 квартал 2013 року було встановлено, що ОСОБА_2 мав ознаки доходу, нарахованого особі відповідно до умов цивільно-правового договору, укладеного між ним та Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області (далі селищна рада) (а. с. 10).

Відповідно до акту розслідування строкових випадків №133 від 03 жовтня 2013 року встановлено, що 04 березня 2013 року ОСОБА_2 було укладено договір підряду №13 з селищною радою, за виконану роботу він отримав винагороду в розмірі 949, 60 грн.

Таким чином, відповідач відносився до категорії зайнятого населення та не мав підстав для отримання допомоги по безробіттю.

У звязку з чим, наказом №250 від 04 жовтня 2013 року Дергачівським районним центром зайнятості було прийнято рішення про повернення ОСОБА_2 коштів.

Враховуючи, що виплачені кошти відповідачем повернуті не були, позивач просив суд про їх стягнення в судовому порядку.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали і пояснили, що договір підряду №13 від 04 березня 2013 року відповідач не укладав і підпис на договорі підряду йому не належить.

Крім того, просили застосувати строки позовної давності.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 29 березня 2017 року у задоволенні позову Дергачівського районного центру зайнятості Харківської області відмовлено.

В апеляційній скарзі директор Дергачівського районного центру зайнятості просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким їх позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, у звязку з чим ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.

Висновки суду щодо не укладення між ним та селищною радою договору підряду на виконання робіт суперечать доказам, які є в матеріалах справи.

Так, в матеріалах справи є видатковий касовий ордер №142 від 27 березня 2013 року, де відповідач власноруч заповнював графу «одержав» та зазначив отриману ним суму, а також свої паспортні дані (а. с. 16).

В суді апеляційної інстанції представник Дергачівського районного центру зайнятості Харківської області апеляційну скаргу підтримував.

ОСОБА_2 та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Вислухавши пояснення сторін та свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Дергачівському районному центру зайнятості про відшкодування матеріальних збитків, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів про те, що відповідач ОСОБА_2, маючи статус безробітного, працював і виконував будь-яку оплачувану роботу в Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_2 28.11.2012 року подав до Дергачівського районного центру зайнятості заяву з проханням надати йому статус безробітного з виплатою по безробіттю.

Наказом Дергачівського районного центру зайнятості від 28.11.2012 року №НТ 121128 відповідачу надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 28.11.2012 року по 22.11.2013 року.

Дергачівським районним центром зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", за результатами якого складено акт № 133 від 03.10.2013 року.

Розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Дергачівському районному центрі зайнятості з 21.11.2012 року по 04.07.2013 року. За час перебування на обліку, як безробітний, працював по трудовій угоді в Малоданилівській селищній раді з 04.03.2013 року по 31.03.2014 року та отримав дохід в сумі 1545,01 грн., у зв'язку з чим повинен повернути нараховану та виплачену допомогу по безробіттю за період з 04.03.2013 року по 01.07.2013 року.

Наказом Дергачівського районного центру зайнятості від 04.07.2013 року №НТ130704 припинено реєстрацію безробітного та виплату допомоги по безробіттю відповідачу, у зв'язку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору.

Згідно довідки Дергачівського районного центру зайнятості, за період березень - червень 2013 року, відповідачу нараховане та перераховане матеріальне забезпечення, яке підлягає поверненню, у розмірі 9972,53 грн.

04.10.2013 року Дергачівським районним центром зайнятості винесено наказ №250 «Про повернення коштів гр. ОСОБА_2, виплачених як допомога по безробіттю» (а. с. 17).

Дергачівським районним центром зайнятості сформовано та направлено відповідачу лист-претензію про повернення коштів від 07.10.2013 року № 1290 (а. с. 18-19).

У звязку з чим Фонд загальнообовязкового державного соціального страхування в особі Дергачівського районного центру зайнятості звернувся до адміністративного суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 вартості наданих соціальних послуг внаслідок умисного невиконання своїх обовязків та зловживання ними в сумі 9972,53 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року постанова Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року скасована, провадження по справі закрито ( а. с. 36-37).

Постанова Харківського окружного суду від 21 жовтня 2014 року виконувалась і з ОСОБА_2 було стягнуто на користь Дергачівського районного центру зайнятості 4662,50 грн.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування по безробіттю» передбачено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2, 7 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Відповідно до ч. 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6.2. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307 (далі - Порядок), допомога по безробіттю призначається на підставі особистої заяви безробітного, довідки (довідок) про середню заробітну плату (дохід) за останнім місцем (декількома місцями) роботи чи служби, трудової книжки, військового квитка, копії цивільно-правового договору, за пред'явленням, у разі наявності, свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та паспорта або іншого документа, що посвідчує особу.

Якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин (п. 6.14 Порядку).

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності доказів отримання ОСОБА_2 грошових коштів в період отримання допомоги по безробіттю спростовуються копією договору підряду, копією видаткового касового ордеру №142, актом звірки інформації між Дергачівським районним центром зайнятості та Державною податковою службою України (а . с. 10, 12-13, 16).

Доводи ОСОБА_2 відносно того, що ним не укладався договір підряду з селищною радою та не підписувався, спростовуються доказами, які є в матеріалах справи, а саме, видатковим касовим ордером №142 від 27 березня 2013 року, в якому є посилання на зазначений договір підряду, зазначена сума, отримана за цим договором підряду та особисті паспортні дані (а .с .16).

Посилання відповідача на той факт, що він зазначені документи не підписував, не заслуговують на увагу, оскільки в установленому законом порядку відповідач заяву клопотання про проведення почеркознавчої експертизи не заявляв, інших допустимих та належних доказів в спростування даного факту не надав.

Посилання позивача на той факт, що в договорі підряду та видатковому касовому ордері допущена помилка в його прізвищі, а саме зазначено "Алексєєнко" замість ОСОБА_2" не можуть бути підставою для визнання їх неналежними доказами, оскільки інші докази, які надані позивачем, підтверджують, що роботи за договором підряду виконувалися відповідачем та він отримав гроші після їх виконання.

При проведенні звірки інформації між Дергачівським районним центром зайнятості та Державною податковою службою України, був складений акт №133 від 03 жовтня 2013 року, який підписаний головою Малоданилівської селищної ради ОСОБА_6 та бухгалтером ОСОБА_5, яким підтверджується факт укладення договору підряду №13 від 04 березня 2013 року та отримання відповідачем коштів.

Зазначений акт ніким в установленому законом порядку не оспорений. Допитана в суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_5, пояснила, що вона власноручно передала документи касиру на сплату ОСОБА_2 за виконані роботи за договором підряду грошей у сумі 949, 60 грн.

Дані гроші були видані особисто ОСОБА_2, який надав свій паспорт та власноруч підписав видатковий касовий ордер.

В той же день дані по сплаті зазначеної суми були направлені до пенсійного фонду та податкової інспекції.

Сумніватися в поясненнях даного свідка у колегії суддів не має правових підстав.

Із постанови про закриття кримінального провадження від 28 червня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 не заперечував факту отримання коштів у сумі понад 900, 00 грн. в касі Малоданилівської селищної ради (а. с. 38).

За таких обставин, колегія суддів вважає встановленим факт порушення відповідачем умов отримання матеріальної допомоги по безробіттю.

Не може бути визнано обґрунтованим посилання представника ОСОБА_7 ОСОБА_4 на ті обставини, що позивачем пропущений строк позовної даності, у звязку з чим є правові підстави для відмови у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За приписами ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2014 року Дергачівський районний центр зайнятості звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення матеріальних збитків з ОСОБА_7 Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволена частково, постанова Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року скасована.

Згідно правової позиції, викладеній у постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року № 6-895цс15, за змістом статті 257, частини другої статті 264, частин четвертої, пятої статті 267 Цивільного кодексу України, частини першої статті 118, частини першої статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) перебіг позовної давності шляхом пред'явлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема статей 109, 119, 120 ЦПК України. Якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подача позову з недодержанням правил підсудності.

Таким чином, оскільки позов був предявлений позивачем до не належного суду, то строк позовної давності звернення Дергачівського районного центру зайнятості з позовом перерваним не був.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що строк позовної давності пропущений позивачем з поважних причин, оскільки судом першої інстанції адміністративної юрисдикції позовна заява щодо відшкодування ОСОБА_2 матеріальних збитків була прийнята до розгляду та розглянута по суті. В апеляційному порядку була переглянута через два роки, що позбавило позивача можливості звернутися з позовом до належного суду у встановлені законом строки.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні правові підстави для застосування строків позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відносно того, що не було надано належних і допустимих доказів про те, що ОСОБА_7, маючи статус безробітного, працював і виконував будь-які оплачувані роботи в Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, є помилковими.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ч.2, 3 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Колегія суддів ухвалює нове рішення, яким позов Дергачівського районного центру зайнятості Харківської області до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків в сумі 5 310, 03 грн. задовольняє.

На підставі викладеного, керуючись ч.2,3 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу директора Дергачівського районного центру зайнятості Харківської області ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_7 на користь Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття в особі Дергачівського районного центру зайнятості, залишок вартості наданих соціальних послуг в сумі 5 310,03 грн. (пять тисяч триста десять гривень три копійки) з подальшим перерахуванням в Державний бюджет України.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий А.І.Колтунова

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_8