Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Кузнєцова В.О.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Харківська міська рада, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності та знесенні самовільно збудованих споруд та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: Харківська міська рада, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності та знесенні самовільно збудованих споруд, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5. який в подальшому уточнила, та остаточно просила зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на 40/78 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача привести приміщення 38/78 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 у стан, що існував до початку виконання будівельних робіт, шляхом знесення самовільно побудованих приміщень будинку літ. «А-1» першого поверху № І, 1-3, 1-7 1-8, 1-9, 1-10, 1-11 та приміщення мансарди літ. «А м» № 1-12, 1-13, веранди літ «а7», прибудови літ. «а8» та «а9», балкону літ. «а10», гаража літ. «С» протягом 10- ти діб з дня набрання рішенням законної сили.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що на підставі договору дарування від 06 вересня 2011 року реєстровий №1405, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вона є власником 40/78 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1

Інша частина домоволодіння по АДРЕСА_1, а саме - 38/78 частин належить відповідачу ОСОБА_5 на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 23 лютого 2012 року, реєстровий № 454.

Частина домоволодіння по АДРЕСА_1 була придбана позивачкою з метою проживання, яке виявилося повністю неможливим внаслідок неправомірних дій відповідача, який самостійно, без узгодження з позивачем, як власником об'єкту, що оточує місце будівництва, без жодних узгоджень чи правовстановлюючих документів (зокрема таких як проекти, дозвіл на будівельні роботи, будівельний паспорт тощо) проводить активну самочинну реконструкцію та перебудову, що призводить до руйнування належного позивачу на праві власності об'єкту нерухомості. На підставі викладено, позивач просила позов задовольнити.

В ході розгляду справи, відповідач ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, який в подальшому уточнив та просив зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в здійсненні ним права власності на 38/78 житлового будинку по АДРЕСА_1 та зобов'язати її привести приміщення 40/78 житлового будинку по АДРЕСА_1 в стан, що існував до початку побудови самовільних будівель не зданих в експлуатацію, шляхом знесення гаражу під літ «Р», який побудований на самовільно зайнятій земельній ділянці та прибудови до житлового будинку під літ «а-5» (згідно нового технічного паспорту літ. «2-8; 2-7»).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови у задоволенні її позовних вимог, ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та задовольнити її позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що на підставі договору дарування від 06 вересня 2011 року ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 40/78 частки житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1

На підставі договору міни від 23 лютого 2012 року ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить 38/78 частки житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1

Згідно до проведених по справі будівельно-технічних експертиз всі здійснені ОСОБА_5 реконструкції проведені на окремих від будівель ОСОБА_4 фундаментах, відповідають всім будівельним, і іншим державним нормам (БДН), зроблені згідно з робочим проектом.

Висновки судового експерта свідчать про те, що проведена ОСОБА_5 реконструкція 38/78 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 в цілому відповідає вимогам державних, будівельних та технічних норм, виконана з метою поліпшення експлуатаційних властивостей існуючого об'єкту та для забезпечення комфортних умов проживання власника - інваліда. Ознаки можливості спричинення аварії (пошкодження) суміжної частини домоволодіння, належного ОСОБА_4, що складає 40/78 частин житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою, в результаті реконструкції ОСОБА_5 38/78 частини цього домоволодіння - не виявлено. В частині домоволодіння, належного ОСОБА_4 наявні пошкодження та дефекти, яки виникли з комплексу причин, не з вини ОСОБА_5 і у причинному зв'язку з проведеною ним реконструкції не перебувають. Проведена ОСОБА_5 реконструкція не має характеру втручань у несучі конструкції житлового будинку; всі прибудови зведені на самостійних від приміщень ОСОБА_4 фундаментах.

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, обґрунтовано виходив із його недоведеності, так як матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на спростування такого висновків судів попередніх інстанцій, висновки судових експертиз про відсутність порушення прав ОСОБА_4 позивачем належним чином не спростовані.

Такі висновки судів відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
В.О. Кузнєцов