Дата документу 16.11.2017
ЄУ № 420/33/13-ц
Провадження №2-зз/420/2/17
У Х В А Л А

16 листопада 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді: Стеценко О.С.,

за участю секретаря Стєніної А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков заяву ОСОБА_1 спілки «Імперіал ЛТД» про скасування заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

КС «Імперіал ЛТД» звернулась до суду з заявою, в якій просить скасувати арешт на квартиру, розташовану за адресою: смт. Новопсков, вул. Газопроводська, 38/4, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 10.04.2014 за № 5297775, про арешт квартири за адресою: смт. Новопсков, вул. Газопроводська, 38/4.

В обґрунтування своєї заяви заявник послався на те, що 27.03.2014 судом постановлено ухвалу про забезпечення позову та заборону заявнику вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою: смт. Новопсков, вул. Газопроводська, 38/4. 05.01.2015 позивач померла. 18.07.2014 Новопсковським районним судом Луганської області прийнято рішення, яким зокрема, скасовано свідоцтво № 875 від 25.12.2013 про право власності на нерухоме майно квартиру за адресою: смт. Новопсков, вул. Газопроводська, 38/4, видане державним нотаріусом КС «Імперіал ЛТД»; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер 95274444 від 25.12.2013, внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру за адресою: смт. Новопсков, вул. Газопроводська, 38/4. Вказане рішення виконано. Таким чином спірна квартира не є предметом судового розгляду, не є обєктом стягнення та спору.

У запереченні на заяву представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявник не є субєктом звернення з відповідною заявою. Крім того заявником не надано доказів того, що власник квартири померла і що ОСОБА_2 залучений до справи як правонаступник.

Представник заявника до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про відкладення розгляду справи, у звязку з його участю у двох кримінальних провадженнях, у якості захисника в Миргородському районному суді Полтавської області.

Дане клопотання судом відхилене з огляду на таке.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 4 ст.154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Відповідно до п.2 Постанови №11 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 (далі Постанова) строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК), Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), є обовязковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК).

Крім того, згідно п.3 Постанови з урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід звернути увагу на те, що не можна покладати відповідальність за тривалий розгляд справи використання ними процесуальних засобів, передбачених законодавством, для здійснення свого захисту, зокрема, у звязку зі зміною позовних вимог, вивченням матеріалів справи, заявленням клопотань, оскарженням ухвалених судових рішень. Разом із тим слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обовязків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Згідно п.7 Постанови строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено через зайнятість судді в іншому процесі, призначення судових засідань із великими інтервалами, затягування з передачею справи з одного суду до іншого у встановлених законом випадках, безпідставне задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричинило відкладення розгляду справи на тривалий час, відкладення справи через її неналежну підготовку до судового розгляду, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо, оскільки наведені причини свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення до виконання своїх обовязків.

Враховуючи зазначене, а також те, що представником заявника не надано доказів поважних причин неявки його у судове засідання, на які він посилається в своїй заяві, а також доказів, які підтверджують його повноваження, з метою недопущення затягування строків розгляду справи та порушення положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи, що заявник обізнаний про час та місце розгляду справи, суд дійшов до висновку, що справу можливо розглянути у відсутності його представника.

ОСОБА_2 та його представник до судового засідання не зявились, представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача ОСОБА_2

Треті особи до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути заяву про скасування заходів забезпечення позову без участі сторін, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 27.03.2014 для забезпечення позовних вимог ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, було накладено арешт на квартиру, обєкт житлової нерухомості, за адресою: вул. Газопроводська, 38/4, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, реєстраційний номер нерухомого майна 33, індексний номер витягу 15439138 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Заборонено відповідачу ОСОБА_1 спілці «Імперіал ЛТД» , яка знаходиться за адресою: вул. Трудова, 18, м. Старобільськ Луганської області (р/р №385 в ПАТ «Укркомунбанк», МФО 304988) вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: вул. Газопроводська, 38/4, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, на користь інших осіб до вирішення судом справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Відповідно до п. 9 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою №5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

З рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 18.07.2014, яке набрало законної сили 24.07.2014 вбачається, що ОСОБА_4 на праві власності належить квартира за адресою: смт. Новопсков, вул. Газопроводська, 38/4.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, власником спірної квартири є ОСОБА_4, а отже фактично накладений арешт на квартиру стосувався її прав, хоча обмежував дії КС «Імперіал ЛТД», а отже забезпечення позову зачіпає її права.

Тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви КС «Імперіал ЛТД» про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Суд заперечення представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 не приймає до уваги, оскільки не має доказів залучення ОСОБА_2 до участі у справі, у встановленому законом порядку, як правонаступника ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 154, 209, 210, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 спілки «Імперіал ЛТД» про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області шляхом подачі протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.С. Стеценко