Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/379/17

Провадження №2/377/179/17

16 листопада 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,

при секретарі: Щуковській А.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

УСТАНОВИВ:

17 травня 2017 року до суду з позовною заявою звернулася позивач, в якій вона просить позбавити батьківських прав відповідачів: ОСОБА_5, ОСОБА_6 відносно їхньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відносно їхньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, передати дітей їй та призначити її опікуном над дітьми і стягнути аліменти з відповідачів на її користь на утримання дітей.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживають окремо від своїх дітей, своїх батьківських обов'язків не виконують, не беруть участі у вихованні та утриманні дітей. Мати, ОСОБА_5 також не виконує своїх батьківських обов'язків, не працює, зловживає спиртними напоями, часто не з'являється додому. Молодшу дочку ОСОБА_7 вона часто водить з собою до своїх друзів, які вживають алкоголь та наркотичні засоби. Вихованням дітей не займається, не цікавиться успіхами в школі та дитячому садку.

До початку розгляду справи по суті від відповідача ОСОБА_3 надійшла до суду зустрічна позовна заява до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, в якій він просив виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про нього, ОСОБА_3, як батька дитини, і об'єднати дану зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісною позовною заявою.

Ухвалою суду від 02 серпня 2017 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини і об'єднано її в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 16 листопада 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що діти протягом багатьох років знаходяться на її утриманні. Так, ОСОБА_8 проживає разом з нею, коли йому виповнилося три місяці, а ОСОБА_7 проживає разом з нею, коли їй виповнилося три роки. Відповідачі вихованням дітей не займаються, зловживають спиртними напоями. Відповідачі на протязі багатьох років не мають постійного місця роботи та доходів, належної матеріальної допомоги на дітей не надають. Батьки самоусунулися від виконання батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню дітей, не піклуються про їх здоров'я, моральний та духовний розвиток, тому повинні бути позбавлені батьківських прав. Також з відповідачів підлягають стягненню аліменти на її користь на утримання дітей в мінімальному розмірі з кожного.

Представник третьої особи ОСОБА_2 позов підтримала та пояснила, що відповідачі ухилилися від виконання батьківських обов'язків, діти знаходяться на утриманні позивача, яка займається їх вихованням. Тому з метою захисту прав та законних інтересів дітей доцільним буде позбавлення батьківських прав відповідачів. Нею була проведена бесіда напередодні з відповідачем ОСОБА_6, в ході якої він повідомив, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав. На її запитання, як він виконує батьківські обов'язки, ОСОБА_6 пояснив, що на сьогодні він не працює, кошти на утримання дитини не надає, востаннє дівчинку бачив у вересні місяці поточного року. ОСОБА_6 був запрошений до служби у справах дітей та сім'ї щодо надання письмового пояснення по суті справи, від останнього пояснення не надійшло, для бесіди не з'явився. Також нею була проведена бесіда із відповідачем ОСОБА_3, який також заперечував проти позбавлення його батьківських прав. На її запитання, як він виконує батьківські обов'язки, ОСОБА_3 пояснив, що надавав кошти на його утримання. ОСОБА_3 було запропоновано з'явитися до служби у справах дітей та сім'ї щодо надання письмового пояснення по суті справи, від останнього пояснення не надійшло, для бесіди він також не з'явився.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про час та місце судових засідань повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили. Від відповідача ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій вона просила проводити судове засідання за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона є племінницею позивача, часто буває в неї дома і бачиться з дітьми. Утримання та вихованням дітей займається позивач. Відповідачі вживають алкогольні напої, наркотичні речовини і життям дітей не цікавляться.

Малолітній свідок ОСОБА_8 суду показав, що він і його сестричка ОСОБА_7 проживають разом з бабусею, яка займається їх вихованням та утриманням, вона ходить на батьківські збори, контролює навчання. Свого батька він побачив вперше в 10-11 років, з цього часу він декілька разів зустрічався з ним, проте батьківської турботи він до нього не проявляє. Декілька разів давав йому кошти. Мати періодично з'являється вдома, проте його життям не цікавиться. Вважає, що його батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 необхідно позбавити батьківських прав.

Суд, заслухавши пояснення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7. Батьком неповнолітнього ОСОБА_8 є відповідач ОСОБА_3, а батьком малолітньої ОСОБА_7 є відповідач ОСОБА_6.

Так, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 26 травня 2010 року, складено відповідний актовий запис № 48 про народження 24 січня 2003 року ОСОБА_8. Батьками в свідоцтві про народження записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а. с. 10).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 16 червня 2010 року, складено відповідний актовий запис № 111 про народження 08 червня 2010 року ОСОБА_7. Батьками в свідоцтві про народження записані: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а. с. 11).

Довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області підтверджено, що відповідач ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1( а.с.31).

Згідно довідки, виданої відділом реєстрації/зняття місця проживання управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та неповнолітня дитина ОСОБА_8, а також чоловік позивача ОСОБА_1, та її син ОСОБА_10 (а. с. 23).

Згідно побутової характеристики КП «ЖКЦ», за час проживання за адресою: АДРЕСА_1, скарг на ОСОБА_5 від сусідів та мешканців будинку до КП «ЖКЦ» не надходило. Претензій до ОСОБА_5 з боку адміністрації КП «ЖКЦ» немає (а. с. 47).

Як зазначено у повідомленні Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області, відповідач ОСОБА_5 притягувалась до адміністративної відповідальності: 09.09.2008 року за ст. 198 КУпАП; 23.01.2012 року за ст. 184 КУпАП. Кримінальна відповідальність в зв'язку з закінченням терміну знята (а. с. 52).

Довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області підтверджено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 32).

Відповідно до побутової характеристики КП «ЖКЦ», за час проживання за адресою: АДРЕСА_4, скарг на ОСОБА_3 від сусідів та мешканців будинку до КП «ЖКЦ» не надходило. Претензій до ОСОБА_3 з боку адміністрації КП «ЖКЦ» немає (а. с. 47).

За результатами проведеної бесіди з відповідачем ОСОБА_3 щодо захисту прав та законних інтересів дитини, службою у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області було складено відповідну довідку, згідно якої ОСОБА_3 спростував факти щодо ухилення його від виконання батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_8 та заперечив щодо позбавлення його батьківських прав. На запитання, як він виконує батьківські обов'язки, ОСОБА_3 пояснив, що надавав кошти на утримання сина. ОСОБА_3 було запропоновано з'явитися до служби у справах дітей та сім'ї щодо надання письмового пояснення по суті справи, від останнього пояснення не надійшло, для бесіди він також не з'явився (а. с. 103).

Відповідач ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області (а. с. 33).

Відповідно до довідки, виданої відділом реєстрації/зняття місця проживання управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: відповідач ОСОБА_11 та його дочка ОСОБА_7 (а. с. 23).

За змістом свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_12, ОСОБА_13, відповідачу у справі ОСОБА_6 та його дочці ОСОБА_7, по 1/4 частці кожному (а. с. 24).

В побутовій характеристиці КП «ЖКЦ» зазначено, що на ОСОБА_6, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, за час проживання з 17.10.2001 року за вказаною адресою скарг від сусідів та мешканців будинку до КП «ЖКЦ» не надходило. Претензій до ОСОБА_6 з боку адміністрації КП «ЖКЦ» немає (а. с. 46).

З листа Славутицького МВ ГУМВС України в Київській області № 3390 від 13.11.2013 року вбачається, що ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 30.06.2009 року -за ст. 187 КУпАП; 26.08.2009 року за ст. 187 КУпАП; 26.09.2009 року за ст. 187 КУпАП; 30.10.2009 року за ст. 187 КУпАП; 14.12.2009 року за ст. 173 КУпАП; 21.04.2010 року за ст. 187 КУпАП; 15.06.2013 року за ст. 178 КУпАП. Крім того, ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності: 15.02.2002 року за ч. 1 ст. 307 КК України; 07.08.2002 року за ч. 1 ст. 122 КК України; 01.03.2007 року за ч. 2 ст. 309 КК України; 05.07.2010 року за ч. 2 ст. 309 КК України; 24.09.2013 року за ч. 2 ст. 125 КК України (а. с. 51).

З довідки служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області вбачається, що проведена бесіда з ОСОБА_6, в ході якої він повідомив, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав. На запитання, як він виконує батьківські обов'язки, ОСОБА_6 пояснив, що на сьогодні він не працює, кошти на утримання дитини не надає, востаннє дівчинку бачив у вересні місяці поточного року. ОСОБА_6 був запрошений до служби у справах дітей та сім'ї щодо надання письмового пояснення по суті справи, від останнього пояснення не надійшло, для бесіди не з'явився(а. с. 102).

Згідно листа Славутицького міського центру зайнятості № 614/02 від 17.07.2017 року, ОСОБА_5 перебувала на обліку в Славутицькому міському центрі зайнятості як безробітна з 27 липня 2016 року по 13 липня 2017 року. Станом на 17.07.2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на обліку в Славутицькому міському центрі зайнятості як безробітний не перебувають (а. с. 49).

Актом від 10.05.2017 року, складеного жителями під'їзду № 3 будинку № 9 Бєлгородського кварталу ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16, підтверджено, що батьки та мати дітей ОСОБА_8 і ОСОБА_7 не займаються вихованням дітей, не проводять час разом. Мати пиячить, вдома проживає періодично, постійно кудись зникає на тривалий час (а.с. 15).

З акту обстеження житлових умов проживання № 01-19/27 від 19.04.2017 року у квартирі АДРЕСА_1, де зареєстрована та проживає: ОСОБА_1, встановлено, що разом з нею проживає її онук ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та онучка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. В квартирі санітарно-гігієнічні умови проживання на час обстеження відповідають загальноприйнятим нормам: чисто, охайно, прибрано. Квартира облаштована відповідними меблями, побутовою технікою. Для виховання, розвитку та проживання дітей створено наступні умови: ОСОБА_7 проживає у кімнаті разом із мамою ОСОБА_5, де спить з нею на одному ліжку, ОСОБА_8 проживає у кімнаті з дідусем ОСОБА_1 Діти мають місце для занять, забезпечені сезонним одягом, взуттям, продуктами харчування, іграшками та ін. Ситуація в родині напружена. Зі слів ОСОБА_1 її дочка ОСОБА_5 не бере участі у вихованні та утриманні своїх дітей, не цікавиться їх здоров'ям, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток. Батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 також ніякої участі у вихованні та утриманні дітей не беруть. Стосунки бабусі з онуками теплі та доброзичливі (а.с. 16).

Як вбачається з характеристики ЗОСШ № 1 м. Славутича на учня 8 класу ОСОБА_8, за місцем навчання він характеризується позитивно. За час навчання зарекомендував себе дуже старанним і наполегливим учнем. Добросовісно ставиться до доручень класного керівника. Бере активну участь у громадському житті школи і класу, різних спортивних заходах. Сором'язливий, доброзичливий, спокійний. В учнівському колективі підтримує дружні стосунки. Батьки не відвідують батьківські збори (а.с. 17).

Згідно психологічно-педагогічної характеристики дошкільного навчального закладу (ясел-садка) № 1 «Калинка» Славутицької міської ради Київської області на ОСОБА_7, дитина відвідує заклад стабільно, пропусків без поважних причин не має. До закладу приходить охайною, в чистому одязі. ОСОБА_7 виховується в старшій групі, має середній рівень знань. Активна, дружелюбна, ініціативна, рівень морального розвитку в нормі. Мати, ОСОБА_17 декілька разів забирала дитину з дитячого закладу, проте жодного разу не цікавилась успіхами дитини, всі свої материнські обов'язки переклала на бабусю (а. с. 18).

Відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 265 від 02.08.2017 року при проведенні молекулярно-генетичного дослідження встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_8 складає величину не менш ніж 99,99 % (а. с. 90).

Враховуючи положення ст. ст. 8-11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № З від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов'язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу.

Як зазначено у ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області, погодженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 385 від 10.07.2017 року, з метою захисту законних прав та інтересів дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, на належне виховання, рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_7, ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_8, ОСОБА_6 відносно дочки ОСОБА_7 (а. с. 64).

Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч. 4).

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

За змістом статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно довідки служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про результати проведеної бесіди щодо захисту прав та законних інтересів дитини - ОСОБА_8, останній пояснив, що він проживає з бабусею ОСОБА_1, щодо позбавлення батьківських прав його батьків він не заперечує, та в подальшому бажає проживати з бабусею ОСОБА_1 (а. с. 101).

Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8 свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, а відповідач ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_5 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з часу проживання його неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, з позивачем ОСОБА_1, тобто з квітня 2003 року, коли його сину виповнилося три місяці, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться його станом здоров'я, не цікавиться його навчанням, не відвідує батьківські збори. Відповідач не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Відповідач ОСОБА_6 з часу проживання його малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з позивачем ОСОБА_1, тобто з червня 2013 року, коли його дочці виповнилося три роки, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її станом здоров'я, не цікавиться її навчанням, не відвідує батьківські збори. Відповідач не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Відповідач ОСОБА_5 самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, з часу проживання її неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з позивачем ОСОБА_1, тобто відповідно з квітня 2003 року та червня 2013 року. Вона не цікавиться їх станом здоров'я, навчанням, не відвідує батьківські збори. Відповідач не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Відповідачі не працюють і не мають бажання офіційно працевлаштуватися на роботу, щоб самостійно утримувати своїх дітей.

Зазначені обставини суд вважає винятковими обставинами в розумінні принципу 6 Декларації прав дитини, які дають підстави для висновку про наявність реального порушення прав дітей внаслідок неналежного виконання батьківських обов'язків відповідачами зі шкідливими наслідками для здоров'я та морального розвитку дітей.

Доказів на спростування цих обставин відповідачами суду не надано.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що в інтересах дітей необхідно позбавити батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - відносно малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування . Частиною 2 цієї статті передбачено, що опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Частиною 3 цієї статті передбачено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Як зазначено у ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Як передбачено ч. 2 цієї статті, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

02 серпня 2017 року в судовому засіданні представником органу опіки та піклування надано подання органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області, погоджене рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 10.07.2017 року № 385 , про призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_7, та піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_8 (а. с. 65).

Згідно довідки управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1 від 16.05.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_1, син ОСОБА_18, онук ОСОБА_8 (а. с. 23).

В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з позивачем та її чоловіком ОСОБА_1, що по відношенню до них є бабусею, вона піклується про них, утримує їх, цікавиться навчанням, створила всі необхідні умови для їх проживання. ОСОБА_19 надав згоду на призначення ОСОБА_1 відповідно піклувальником та опікуном (а. с. 14).

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_4, ОСОБА_1, позивач у справі, зареєструвала шлюб з ОСОБА_1, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 25 вересня 1993 року зроблено запис № 144 (а. с. 12).

Як зазначено у довідці управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ у м. Славутичі Київської області як одержувач пенсії за віком. Загальна сума доходу з грудня 2016 року по травень 2017 року складає 5694 гривень (а. с. 13).

Згідно висновку ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» про стан здоров'я заявника ОСОБА_1 медичних протипоказань бути опікуном та піклувальником немає (а.с. 19).

Відповідно до довідок ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» ОСОБА_19, чоловік позивача, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а. с. 22).

Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» від 24.04.2017 року, неповнолітня дитина ОСОБА_3 страждає на ВСД, скаліоз (а. с. 20).

Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» від 24.04.2017 року, малолітня дитина ОСОБА_7 здорова (а. с. 21).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, позивача у справі, необхідно призначити опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та піклувальником над неповнолітньою дитиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За правилом ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_5 не працює та постійного доходу немає.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги нормальний стан здоров'я відповідача ОСОБА_5, оскільки доказів іншого не надано, матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, враховує її працездатний вік, обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, відсутність інших осіб на її утриманні, та вважає правильним визначити аліменти на утримання дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача ОСОБА_5, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 17 травня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд виходить з того, що він є його батьком, офіційно не працює та постійного доходу немає.

Беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, нормальний стан здоров'я відповідача ОСОБА_3, оскільки доказів іншого суду не надано, його матеріальний стан, його працездатний вік, відсутність інших осіб на його утриманні, суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_8 повноліття, що забезпечить необхідну участь батька в його утриманні.

Позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, підлягає задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_6 є батьком дитини, офіційно не працює та постійного доходу немає.

Беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини ОСОБА_7, нормальний стан здоров'я відповідача ОСОБА_6, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальний стан відповідача, його працездатний вік, відсутність інших осіб на його утриманні, суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_7 повноліття, що забезпечить необхідну участь батька в його утриманні.

За правилом п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, за вимоги майнового характеру. Також з відповідачів в рівних частках з кожного підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору за вимоги немайнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_12, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Передати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, призначивши її опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та піклувальником над неповнолітньою дитиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 17 травня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 гривень в рівних частках з кожного.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 20 листопада 2017 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька