РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Рівне

справу за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння в натурі, встановлення факту, що має юридичне значення та про переведення прав забудовника, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зустрічний позов підтримали та просять суд: поділити між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 домоволодіння № 24 з надвірними будівлями, розташоване по вулиці Купріна в місті Рівне на дві квартири, припинивши право спільної часткової власності на нього; визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру № 1 в житловому будинку № 24 по вулиці Купріна в місті Рівне у складі: коридору (1-1) площею 6,3 кв.м., житлової кімнати (1-4) площею 16,0 кв.м., житлової кімнати (1-5) площею 10,3 кв.м. та надвірних будівель і споруд: господарської будівлі («Б-1»), навісу («Д»), вбиральні («Г»); встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що самовільно побудовані добудова («а1») та сарай («Г-1»), розташовані по вулиці Купріна,24 в місті Рівне, були побудовані ОСОБА_5 та за його кошт; перевести на ОСОБА_3 права та обовязки забудовника щодо самовільно побудованих добудови («а1») та сараю («Г-1»), розташованих по вулиці Купріна,24 в місті Рівне; встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою в місті Рівне по вулиці Купріна,24, між співвласниками домоволодіння ОСОБА_3 та ОСОБА_1 пропорційно до їх часток у праві власності на домоволодіння відповідно до варіанту порядку користування земельною ділянкою, визначеного експертом у висновку експертного дослідження № 21210/2_ЮШ від 12 грудня 2012 року, а саме: ОСОБА_3 виділити у користування частину земельної ділянки загальною площею 416,9 кв.м. (позначена на плані чорним кольором), ОСОБА_1 частину земельної ділянки загальною площею 189,6 кв.м. (позначена на плані синім кольором).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні зустрічний позов ОСОБА_3 не визнали і у цього задоволенні просять суд відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є недоведеними та безпідставними.

Судом встановлено, що на теперішній час ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить домоволодіння у складі жилого будинку «А-1», господарської будівлі «Б-1», гаража «В-1», навісу «Д», вбиральні «г», замощення «І», замощення «ІІ», замощення «ІІІ», огорожі «1…4», яке розташоване по вулиці Купріна,24 в місті Рівне. ОСОБА_6 належить 2/3 частини вказаного домоволодіння, а ОСОБА_1 1/3 його частини.

Судом також встановлено, що до складу домоволодіння № 24 по вулиці Купріна в місті Рівне входять самочинно збудовані обєкти, а саме, прибудова «а1» площею 39,8 кв.м. до жилого будинку «А-1» та сарай «Г-1».

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 березня 2017 року (справа № 569/15959/16-ц) за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частину будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, використаних на будівництві згаданих прибудови «а1» та сарая «Г-1».

Вказані обставини сторонами визнаються.

Відповідно до вимог частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво обєкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекта або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на обєкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а й обєкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності . Усі об'єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1. Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 року № 146 (далі Методичні рекомендації № 146).

Поняття реконструкції обєкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм В.3.222009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295 (далі ДБН), відповідно до якого реконструкція це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

Таким чином, норма частини першої статті 376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об'єкта нерухомості, у результаті якої об'єкт набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо; розділ 3.4 Методичних рекомендацій № 146).

При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна.

Відповідно до розяснень, наведених у пункті 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів.

Пленум Верховного Суду України у пункту 7 своєй Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Згідно пункту 2.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041, не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені положення чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині поділу між співвласниками домоволодіння № 24 по вулиці Купріна в місті Рівне, яке містить у своєму складі самочинно збудовані обєкти, та визнання за ОСОБА_3 права власності на окрему квартиру у цьому домоволодінні внаслідок його поділу, задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними та незаконними.

Оскільки позовні вимоги в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою безпосередньо випливають та повязані з поділом домоволодіння, проведення якого суд вважає неможливим, то і ці вимоги задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що запропонований стороною варіант порядку користування земельною ділянкою відповідає конкретному варіанту поділу домоволодіння.

Що стосується позовних вимог в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що самовільно побудовані добудова «а1» та сарай «Г-1», були побудовані ОСОБА_5 та за його кошт, а також у частині переведення на ОСОБА_3 права та обовязки забудовника щодо самовільно побудованих добудови «а1» та сараю «Г-1», суд визнає, що і ці позовні вимоги задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 березня 2017 року, яке набрало законної сили 23 травня 2017 року, був задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та визнано ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину спадкового майна після смерті матері ОСОБА_7, померлої 05 грудня 2015 року, яке вона прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_8, померлого 17 червня 2011 року, що складається з будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, використаних на будівництві прибудови «а1» площею 39,8 кв.м. до жилого будинку «А-1» та сарая «Г-1» по вулиці Купріна,24 в місті Рівне.

Цим же рішенням встановлено, що самочинне будівництво прибудови «а1» та сарая «Г-1» було здійснено саме ОСОБА_8, а не ОСОБА_5 чи іншими особами.

Відповідно до вимог частини третьої статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог частини другої статті 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 04 грудня 2013 року (справа № 6-130цс13).

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння в натурі, встановлення факту, що має юридичне значення та про переведення прав забудовника відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 24 листопада 2017 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь