Справа № 308/8062/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів - Готри Т.Ю., Бисаги Т.Ю.,

секретарі - Терпай С.М.,

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 травня 2017 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що 02.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладений кредитний договір № DNH4KS75100460, відповідно до умов якого, банк надав останній кредит в розмірі 3 583,59 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач зазначив, що відповідач взяті на себе зобов'язання по договору належним чином не виконувала, внаслідок чого, станом на 26.05.2015 року має заборгованість перед банком в сумі - 74 886,29 грн., а саме: 3 578,34 грн. - заборгованість за кредитом, 20 954,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 46 311,39 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 3 542,20 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19.05.2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, не відповідає фактичним обставинам справи і підстави для відмови у задоволенні позову відсутні.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як встановлено судом, 02.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладений кредитний договір № DNH4KS75100460, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит в розмірі 3 583,59 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Банк умови кредитного договору виконав, надавши відповідачу кредит.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання щодо виконання умов договору належним чином не виконала, внаслідок чого, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 26.05.2015 року має заборгованість перед банком в сумі - 74 886,29 грн., а саме: 3 578,34 грн. - заборгованість за кредитом, 20 954,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 46 311,39 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 3 542,20 грн. - штраф (процентна складова).

Як слідує з заяви позичальника № DNH4KS75100460 від 02.08.2006 року, банк надав відповідачу кредит в розмірі 3 583,59 грн. строком на 24 місяці, тобто до 02.08.2008 року .

Відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) сторони визначили термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором, тривалістю у п'ять років.

Як зазначено у ст. 256, 257 ЦКУ позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦКУ сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що оскільки 02.08.2013 року сплинув п'ятирічний строк позовної давності (визначений сторонами) щодо зобов'язань за кредитним договором № DNH4KS75100460 від 02.08.2006 року та діями відповідача не переривався, а позивач звернувся до суду з позовом 06.07.2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності, а тому у задоволенні позову відмовив.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді