АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Гоін В.С.

за участю осіб:

представника заявника ОСОБА_1

прокурора Олійника А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року у справі за позовом Заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі продажу, відновлення становища як існувало до порушення,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року у справі за позовом Заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі продажу, відновлення становища як існувало до порушення.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 через свого представника подала апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мали значення для вирішення питання про перегляд рішення суду, не дослідження належним чином доказів, на яких ґрунтується заява про перегляд рішення суду, просить скасувати оскаржувану ухвалу, скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року.

Єдиний унікальний номер справи: 752/13803/15-ц
Номер провадження: 22-ц/796/7112/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Н.П. Чередніченко
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Зазначила, що єдиною та основною підставою для ухвалення рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року у справі № 752/2799/14-ц слугувало судове рішення адміністративного суду, а саме постанова Окружного адміністративного суду від 17.11.2011 року, змінена постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012 року, у справі № 2а-16462/10/2670, тобто задовольняючи позов суд виходив із обставин встановлених судовим рішенням. Але, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року у справі № 2-а-16462/10/2670 частково скасовано постанову Окружного адміністративного суду від 17.11.2011року, вказана ухвала є нововиявленою обставиною, яка виникла лише після ухвалення рішення Голосіївським районним судом міста Києва 04 вересня 2014 року у справі № 752/2799/14-ц, що спростовує обставини, встановлені судом на час розгляду справи та має важливе значення для її розгляду. А тому вважає висновки суду щодо відсутності нововиявлених обставин безпідставними та необґрунтованими.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених підстав.

Прокурор Олійник А.Д. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою.

Інші особи, які беруть участь у справі (їх представники) у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялися у відповідності до вимог закону, причини неявки не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань до суду від них не надходило, а тому колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності цих осі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Визначений перелік підстав для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є вичерпним та не підлягає тлумаченню або розширенню.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 20014 року позов Заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі продажу, відновлення становища як існувало до порушення, задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 20014 року в частині визнання незаконним та скасування пункту 896 додатку №1 до рішення Київської міської ради від 18 грудня 2008 року №922/922 скасовано, провадження в цій частині закрито В іншій частині рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 20014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10 червня 2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 20014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року в частині визнання недійсним державного акта на право власності, договору купівлі - продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення, залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 посилається на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року у справі № 2-а-16462/10/2670, якою скасовано постанову Окружного адміністративного суду від 17.11.2011 року в частині задоволення позову про скасування рішення Київської міської ради від 18.12.2009 року № 922/922 щодо передачі земельних ділянок наступним громадянам ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, скасовано, провадження по справі за адміністративним позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів до Київської міської ради закрито.

Відмовляючи у задоволені заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд правильно виходив з відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 361 ЦПК України для її задоволення.

При цьому суд обґрунтовано виходив з того, що обставина, на яку посилася ОСОБА_2 як на нововиявлену такою не є та вона не свідчить про ухвалення судом першої інстанції незаконного рішення по суті спору.

Так, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 постанові №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснив, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Тобто, з огляду на вказане, головними ознаками нововиявлених обставин є: їх існування на час розгляду справи, але не були відомі заявнику; їх виникнення після набрання судовим рішенням законної сили, які визначені ст. 361 ЦПК України; вони мають істотне значення для розгляду справи та можуть вплинути на висновку суду.

Отже, при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Так, із матеріалів справи вбачається, що звертаючись у лютому 2014 року із позовом до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі продажу, відновлення становища яке існувало до порушення, заступник прокурора м. Києва мотивував вимоги тим, що прокуратору м. Києва було виявлено численні факти порушення чинного законодавства України, при відведенні за рішенням Київської міської ради від 18.12.2008 року №922/922 земельних ділянок, а саме відсутність проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки, відсутність обов'язкової державної експертизи проекту землеустрою, внесення змін до Генерального плану міста без проведення обов'язкової державної екологічної експертизи, відсутність громадських слухань щодо зміни цільового призначення земельної ділянки із зон рекреаційного призначення та її відведення ОСОБА_3, що порушує інтереси держави.

Ухвалюючи рішення про задоволення даного позову суд керувався тим, що земельну ділянку було передано всупереч положенням ст.20, 52, 118, 186-І ЗК України, вимогам Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 року № 457/1867. Суд виходив з того, що відповідачами не було надано до суду доказів на підтвердження розроблення та затвердження проекту землеустрою та проведення обов'язкової державної експертизи щодо передання із зони зелених насаджень загального користування згідно п. 896 оскаржуваного рішення Київської міської ради у приватну власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки зі зміною її цільового призначення, як для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

При розгляді даної справи судом були взяті до уваги не тільки обставини встановлені постановою Окружного адміністративного суду від 17.11.2011 року, а й інші обставини, зокрема, й ті, що були встановлені іншими судовими рішеннями. А відтак суд дійшов вірного висновку, що наведені обставини в заяві про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, на які посилається заявник як на підставу для перегляду судового рішення у розумінні ч.2 ст. 361 ЦПК України не є нововиявленими, не впливають на юридичну оцінку обставин встановлених судовим рішенням від 04.09.2014 року та не можуть вважатися підставою для скасування цього рішення.

Отже, твердження заявника про те, що єдиною та основною підставою для прийняття рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04.09.2014 року слугувало судове рішення адміністративного суду від 17.11.2011 року спростовуються наведеним вище, а тому відхиляються колегією суддів як безпідставні та необґрунтовані з наведених підстав.

Таким чином, твердження ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість постановленої судом ухвали, порушення судом норм матеріального і процесуального права, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які вона посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Ухвалу судом першої інстанції було постановлено з додержанням вимог закону. Підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст.312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_1, відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: