Єдиний унікальний номер 227/2826/17 Номер провадження 22-ц/775/1926/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Жданової В.С., Канурної О.Д.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на судовий наказ Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2017 року за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2017 Добропільським міськрайонним судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 5 вересня 2017 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Із вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд скасувати судовий наказ Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2017 року.

Доводами апеляційної скарги наведено, що заявниця не працює, мешкає разом з дітьим та ОСОБА_1, який працює, має достатній дохід та повністю забезпечує сім'ю. Він не ухиляється від утримання дітей.

Вважає, що не існує спору між сторонами щодо утримання неповнолітніх дітей.

Отже, суд спірні правовідносини для видачі судового наказу не встановив.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги не визнав, просив судовий наказ залишити без змін.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні апеляційної скарги наполягав.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим слухати справу за відсутністю ОСОБА_1

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції

в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційним судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 виданий на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 5 вересня 2017 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16).

З довідки відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області №17/2984 від 15 липня 2017 року вбачається, що заявниця, боржник та їх неповнолітні діти зареєстровані та мешкають разом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Суддя виходив з наявності підстав для видачі судового наказу. Цей висновок суду ґрунтувався на розділі ІІ ЦПК України.

Проте, суддя належним чином не з'ясував обставини, викладені в заяві про видачу судового наказу, не врахував того, що боржник зареєстрований та мешкає разом з заявницею та неповнолітніми дітьми (а.с. 8).

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2, заявляючи вимогу про видачу судового наказу, не надала жодних належних та допустимих доказів порушення батьком дітей ОСОБА_1 обов'язку утримання своїх неповнолітніх дітей, та письмових доказів щодо проживання саме з нею неповнолітніх дітей та перебування їх на її утриманні.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що заявниця не довела своїх вимог, з заяви і поданих до неї документів фактично вбачається спір про право.

На всі ці обставини суддя уваги не звернув та помилково видав наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на неповнолітніх дітей.

Відтак, оскільки правовідносини, які виникли між ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_1 не можна вважати спірними, апеляційний суд приходить до висновку, що є підстави для скасування судового наказу відповідно до ст. 309-1 ЦПК України.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що заявниця ОСОБА_2 не позбавлена права звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309-1, ст. 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Судовий наказ Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2017 року - скасувати.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: