Справа № 263/5084/17
Провадження № 2/263/1421/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кияна Д.В., при секретарі Коростовцевій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної казначейської служби України в м. Маріуполі, Державної казначейської служби України, ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про відшкодування моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 Державної казначейської служби України в м. Маріуполі, Державної казначейської служби України, ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, про стягнення з відповідачів компенсації за моральне страждання за незаконне рішення, що прийнято повноваженою особою органу державної влади з урахуванням уточнених вимог в частині найменування співвідповідачів.

В обґрунтування позову зазначила, що вона була працівником Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, державним службовцем.

5 липня 2016 року на її адресу надійшов лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.06.2016 року № 8137/07-2, в якому, останній запропонували надати письмові пояснення з приводу фактів, зазначених у повідомленні ОСОБА_3 ОДПІ від 01 червня 2016 року № 17693/10/05-19-13-04. Додатком до цього листа і було повідомлення ОСОБА_3 ОДПІ про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру від 01 червня 2016 року № 17693/10/05-19-13-04, яке прийнято на підставі висновку про результати здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру від 01 червня 2016 року № 16669/10/05-19-13-03. Зазначеним висновком встановлено невідповідність даних про вартість майна, вказаного позивачем у декларації про доходи, витрати та зобовязання фінансового характеру за 2014 р., набутого під час перебування на посадах державної служби доходам, отриманих позивачем із законних джерел.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року у справі № 805/2057/16-а визнано протиправним та скасовано висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті пятої Закону України Про очищення влади від 01 червня 2016 року № 16669/10/05-19-13-03, складений ОСОБА_3 обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Донецькій області за результатами перевірки відомостей, визначених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України Про очищення влади щодо ОСОБА_1 та зобовязано ОСОБА_3 обєднану державну податкову інспекцією ГУ ДФС у Донецькій області відкликати повідомлення № 17693/10/05-19-13-04 від 01 червня 2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру ОСОБА_1, яке направлено на адресу НАБУ, Прокуратури Донецької області, ОСОБА_2 захисту економіки Донецької області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року погоджений висновок суду першої інстанції про визнання висновку від 01 червня 2016 року № 16669/10/05-19-13-03 року протиправним та таким, який підлягає скасуванню, а відповідно і повідомлення від 01 червня 2016 року за № 17693/10/05-19-13-04 підлягає відкликанню, з внесенням змін в мотивувальну частину рішення першої інстанції щодо помилкового застосування норми Закону України «Про очищення влади» та постанови Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014 року Деякі питання реалізації Закону України Про очищення влади, якою затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України Про очищення влади.

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року набрала законної сили.

Противоправні дії відповідача ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, які підтверджені судовими рішеннями, призвели до страждань, знаходяться у тісному прямому звязку із даними діями. Оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. Тому просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 Державної казначейської служби України в м. Маріуполі, надавши письмові заперечення, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки останні не є належним відповідачем.

Представники Державної казначейської служби України, ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області у судове засідання не зявились, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про що свідчать рекомендовані повідомлення про отримання судових повісток, причини неявки суду не повідомлені.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року у справі №805/2057/16-а встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Наказу №86-о від 10.09.2010 року начальника управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька призначена на посаду головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу. 01 грудня 2014 року наказом №5-о звільнено за переведенням відповідно до п.5 ст.36 КЗПП України для подальшої роботи в Головному управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

На підставі Наказу №367-о від 02.12.2014 року начальника ГУПФУ в Донецькій області ОСОБА_1 призначена на посаду заступника начальника юридичного управління начальника відділу організації правової роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції субєкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

ОСОБА_1 було вчасно, 31 березня 2015 року подана вищезазначена декларація за 2014 рік за місцем її роботи до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області

Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області відповідно до наказу від 13.10.2015 року №166 відносно ОСОБА_1 11 грудня 2015 року розпочато перевірку, передбачену Законом України Про очищення влади.

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених в декларації про майно, доходи, витрати та зобовязання фінансового характеру, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 квітня 2015 року № 333, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 квітня 2015 року за № 418/26863 (далі Порядок) перевірка здійснюється апаратом Державної фіскальної служби України, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання (податковою адресою) субєкта декларування.

01 червня 2016 року ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на адресу НАБУ, Прокуратуру Донецької області, ОСОБА_2 захисту економіки Донецької області Департаменту захисту економіки Національної поліції України направлено повідомлення № 17693/10/05-19-13-04 про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру. В повідомлені зазначено, що ОСОБА_1 не надано документи та пояснення (які є обовязковими для розгляду та врахування при підготовці висновку) на набуття прав власності та вартості майна зазначеного в декларації (земельної ділянки, садового (дачного) будинку та цінних паперів), а також щодо невідповідності задекларованих сум доходів

01 червня 2016 року ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області прийнято висновок про результати здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру від 01 червня 2016 року № 16669/10/05-19-13-03 щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до прийнятого висновку податковим органом виявлено розбіжності між даними ОСОБА_1 у декларації за 2014 рік та отриманою податковим органом інформацією. У висновку зазначено, що у звязку з відсутністю пояснень, за результатами проведеної перевірки ОСОБА_1 встановлено, що відомості зазначені позивачем в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік не є можливим встановити достовірність або недостовірність та відповідність чи невідповідність наявній податковій інформації податкового органу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05.10.2016р.у справі №805/2057/16-а, яку було змінено постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017р., висновок від 01 червня 2016 року № 16669/10/05-19-13-03 року, складений ОСОБА_3 обєднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, визнаний протиправним та підлягає скасуванню, а відповідно і повідомлення від 01 червня 2016 року за № 17693/10/05-19-13-04 підлягає відкликанню.

Постанова набрала законної сили 24.01.2017р.

Від протиправних дій ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, які визнанні судом, позивач зазнав душевних страждань, які виразились у порушенні здоровя та здоровя дитини. Постійні душевна тривога, безсоння, осуд зі сторони колег, залишення роботи призвело до потрапляння до лікарні під час вагітності двічі та загрозою втрати дитини, що підтверджується наказом про звільнення від 18.08.2016 р. за №116-ос, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за № 959. Також перенесені душевні переживання призвели до передчасних пологів. Після яких стан народженої дитини був тяжким, яка знаходилась після народження в палаті інтенсивної терапії відповідно до обмінної карти з полового будинку, що ще більше посилювало душевні страждання позивачки.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності.

Отже, необхідною підставою для притягнення органу державної влади (у даному випадку ОСОБА_3 обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. При цьому, неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиціальне значення для справи про відшкодування шкоди.

Так, дії ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області визнані протиправними та скасований висновок про результати здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру відносно ОСОБА_1 встановлена рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили

Тобто, факт спричинення моральної шкоди є доведеним, на період вагітності позивачки припали події стосовно проведення перевірки відносно неї щодо достовірності відомостей, передбачених Законом України «Про очищення влади», направлення неправомірного рішення за місцем роботи, що призвело до зміни стосунків у трудовому колективі, оскарження незаконного рішення відповідача у судовому порядку, що спричинило потрапляння останньої до лікарні для стаціонарного лікування під час вагітності із загрозою викидня - все це спричиняло певний емоційний дискомфорт та стрес у повсякденному житті, і як наслідок душевні страждання.

Таким чином, суд оцінює розмір спричиненої моральної шкоди у 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивачки, погіршення її здоровя під час вагітності, ступінь вини відповідача ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, а також вимоги розумності і справедливості, що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України, роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Вимоги позивача про відшкодування збитків, завданих неправомірними діями, яку позивач просив стягнути саме з ОСОБА_2 Державної казначейської служби України в м. Маріуполі та ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області мають бути відхилені з огляду на наступне.

Державна казначейська служба України є юридичною особою - центральним органом виконавчої влади, яка самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, є окремим учасником правовідносин та не відповідає за зобов'язаннями (в тому числі щодо відшкодування шкоди) інших державних органів, а у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, на Казначейство покладено функцію щодо виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, зокрема, шляхом безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування.

В силу положень ст. 56 Конституції України, ст. 1173 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою за рахунок державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду (ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України).

При розгляді справ про відшкодування шкоди, заподіяної діями (бездіяльністю) органів державної влади, до участі у справі залучаються співвідповідачами органи Державної казначейської служби України, до компетенції яких належить казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому, не вимагається наявність порушення вказаними органами прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Враховуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд дійшов до висновку, що вимога позивача про відшкодування шкоди за рахунок ОСОБА_2 Державної казначейської служби України в м. Маріуполі та ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, здійснюється державою за рахунок державного бюджету, а не за рахунок коштів, що виділяються на утримання цих органів.

Тому належним відповідачем у даній справі, враховуючи вимоги ст.ст. 33 ЦПК України, згідно якої належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин та належність визначається, перш за все, за нормами матеріального права, буде ОСОБА_3 обєднана державна податкова інспекція головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області та Державна казначейська служба України.

Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом, тому ОСОБА_2 Державної казначейської служби України в м. Маріуполі - є неналежним відповідачем, у звязку з чим позов в частині пред'явлення позовних вимог не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167, ЦК України, ст. ст. 10,11, 60, 61, 88, 197, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної казначейської служби України в м. Маріуполі про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, моральну шкоду у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) грн., завданої неправомірними діями ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Судові витрати компенсувати за рахунок державного бюджету України.

В задоволенні іншої частини позовних вимог до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Д.В. Киян