Справа №: 671/1130/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

при секретарях:

ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» (далі- ТОВ «Енселко Агро»), у якому просить зобовязати відповідача припинити договір оренди землі № КУ-0064, укладений 02 серпня 2012 року строком на пять років, з обумовленою орендною платою 2450 грн. 67 коп. за повний рік користування, шляхом його розірвання у звязку із закінченням строку, на який було укладено, та повернути позивачу в натурі земельну ділянку площею 2,31 га, розташовану на території Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну позивачу на праві власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 010575, виданого Волочиською райдержадміністрацію Хмельницької області 27 червня 2003 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до наявних у позивача примірників договору, він у встановленому законом порядку зареєстрований не був (відмітка відсутня), однак, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 91531026 від 10 липня 2017 року, даний правочин було зареєстровано в Реєстраційній службі Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 13843644 від 17 червня 2014 року.

Як вказує ОСОБА_3, відповідно до п. 14.1 розділу 14 «Прикінцеві положення» спірного договору, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Згідно з розділом 7 п. 7.1 договору вбачається, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. П. 12.2 договору «Дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено».

Зазначає, що строк дії договору оренди між сторонами становить пять років і закінчується 12 серпня 2017 року. Позаяк наміру продовжувати строк дії даного правочину у позивача немає, у встановленому законодавством порядку він звернувся до керівництва ТОВ «Енселко Агро» з письмовою пропозицією, в якій виклав намір припинити дію договору оренди земельної ділянки у звязку з закінченням строку, на який його було укладено, на що отримав письмову відмову відповідача за № 612 від 04 травня 2017 року з посиланням відповідача на те, що договір діє до 17 червня 2019 року.

З такою позицією відповідача позивач не згідний та, посилаючись на ст. 31 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 321, 651 Цивільного кодексу України та судову практику, просить його позов задовольнити в повному обсязі, зважаючи на те, що відповідач відмовляється добровільно припинити договір оренди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав, вказав, що строк дії договору, укладеного в 2012 році на пять років, закінчується в 2017 році, що зареєстрований договір був в 2014 році з вини відповідача, про що йому- позивачу раніше не було відомо, а тому строк дії договору закінчується в 2017 році та відповідач має повернути позивачу земельну ділянку. Зазначив, що орендна плата сплачується вчасно та в обсязі, який передбачений договором, однак на даний час вказаний розмір є недостатнім, бажає повернення земельної ділянки або збільшення розміру орендної плати.

Представник відповідача ОСОБА_4 в суді проти позову заперечила, вважає його безпідставним та необґрунтованим, пояснила, що дійсно договір оренди земельної ділянки був укладений сторонами 02 серпня 2012 року, а зареєстрований 17 червня 2014 року, з цього ж часу почався строк його дії, використання земельної ділянки та сплата орендної плати відповідачем. Порушень умов договору з боку відповідача не допущено, підстави, передбачені чинним законодавством, для припинення чи розірвання договору відсутні, крім того, позовна вимога позивача викладена не коректно. Договір є чинним, сторони виконують його умови, строк його дії спливає 17 червня 2019 року, а тому просить в позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

В силу ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Статтями 18, 20 вказаного закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 125 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи?орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно?приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32 цього Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачені підстави припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Зокрема, згідно з частиною першою зазначеної статті на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 010575 від 23 червня 2003 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,31 га, розташована на території Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:018:0003 (а.с. 14).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки № КУ-0064 від 02 серпня 2012 року ОСОБА_3 передав в строкове платне користування ТОВ «Енселко Агро» вказану земельну ділянку строком на 5 років (а.с. 7).

Розділом 3 договору «Строк дії договору» передбачено, що земельна ділянка передається в оренду строком на 5 років, починаючи із дня набрання чинності цим договором.

Згідно з п. 14.1 договору, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

17 червня 2014 року зазначений договір оренди зареєстровано державним реєстратором Реєстраційної служби Волочиського районного управління Хмельницької області, що підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 91531026 від 10 липня 2017 року (а.с. 15).

У відповідності до акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду, земельна ділянка за договором оренди № КУ-0064 від 02 серпня 2012 року була передана орендодавцем ОСОБА_3 та прийнята орендарем ТОВ «Енселко Агро» 17 червня 2014 року (а.с. 10).

Враховуючи наведені норми законодавства та положення договору, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16, набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Отже, набрання договором чинності безпосередньо пов'язане з його державною реєстрацією, тому строк дії договору оренди земельної ділянки № КУ-0064 від 02 серпня 2012 року, зареєстрованого 17 червня 2014 року, спливає 17 червня 2019 року.

Сторони в судовому засіданні визнали факт, що земельна ділянка за вказаним договором використовується оренарем відповідачем у справі, орендна плата за користування землею вноситься вчасно та в обумовленому договором розмірі.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача, оскільки строк дії договору не закінчився, він є чинним, інших передбачених законом підстав для його припинення, розірвання та зобовязання відповідача повернути земельну ділянку позивачу, не встановлено, у звязку з чим в позові ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 59, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 210, 792 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ст. 125 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ст. ст. 18, 20, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання та повернення земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Бабій