Справа № 587/2672/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 листопада 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в шлюбі з 27.02.1982 року по 17.02.2012 року. В період шлюбу сторони за спільні кошти придбали житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., розташований в смт.Степанівка, вул.Залізнична, 2 Сумського району Сумської області. Рішенням Сумського районного суду від 01.10.2012 року право власності на ? частину вказаного будинку було визнано за відповідачем. На день подання позову сторони є співвласниками вказаного будинку з частками по ? за кожним, про що є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем продовжують тривати вкрай неприязні стосунки, що виключає спільне користування ними житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами. Неприязні стосунки, які склались між сторонами, також перешкоджають спільно продати або іншим чином розпорядитись спільним будинком. Крім того, за той час, що минув з дня розірвання шлюбу (10.05.2012 року) знайти покупця на спірний будинок за ціну, яка б задовольнила обох співвласників, виявилось неможливим. Станом на день подання позову у будинку не мешкає ані позивачка, ані відповідач. Крім того, відповідач відмовляється спільно з позивачкою витрачати кошти на підтримання будинку у належному стані, внаслідок чого технічний стан будинку є вкрай незадовільний. Тобто позивачка вважає, що вона вичерпала усі можливі способи спільно з відповідачем користуватись і розпорядитись спільним будинком. Тому для припинення порушень свого права розпорядитися власністю, єдиним виходом з ситуації, що склалась, є позбавлення відповідача права власності на його частку в спірному будинку з відшкодуванням вартості його частки, що можливе лише за рішенням суду. Посилаючись на ці обставини, позивачка просила встановити припинити право власності відповідача на ? частину будинку з виплатою йому вартості цієї частки в сумі 3262 грн., стягнути судові витрати.

Позивачка в судове засідання не з»явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що сторони перебували в шлюбі з 27.02.1982 року по 17.02.2012 року.

В період шлюбу сторони за спільні кошти придбали житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 33,5 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., розташований в смт.Степанівка, вул.Залізнична, 2 Сумського району Сумської області.

Рішенням Сумського районного суду сумської області від 01.10.2012 року визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину вказаного будинку.(арк.с.8)

На день подання позову сторони є співвласниками вказаного будинку з частками по ? за кожним, про що є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.(арк.с.7)

Як зазначає позивачка, після розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем продовжують тривати вкрай неприязні стосунки, що виключає спільне користування ними житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами. Неприязні стосунки, які склались між сторонами, також перешкоджають спільно продати або іншим чином розпорядитись спільним будинком.

Відповідно до приписів ч.1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Положеннями частини першої ст.346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в ст.365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз'яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Оцінюючи подані докази та встановлені судом обставини, є всі підстави вважати, що в даних правовідносинах встановленими і доведеними є всі умови, передбачені ч.1 ст.365 ЦК України.

Неможливість спільного володіння та користування майном обґрунтовується тим, що відповідач у будинкуне проживає, не приймає участі в його утриманні та збереженні.

Крім того, відповідач за рішенням Сумського районного суду Сумської області від 22.07.2013 року має у власності інше нерухоме майно будинок №3 по вул.Залізничній у смт.Степанівка в частині 66/100, де зараз він зареєстрований і яка згідно того ж рішення суду виділена в окремий обєкт нерухомості. Тобто будинок №3 по вул.Залізничній у смт. Степанівка поділений в натурі між позивачкою та відповідачем з частками 34/100 та 66/100 відповідно.

Крім того, відповідач має у власності будинок №57 по вул.Новолепехівській у м.Суми, де зараз і мешкає.

Та обставина, що річ (спірна квартира) є неподільною та частка відповідача (1/2) не може бути виділена в натурі підтверджується експертним висновком будівельно-технічного дослідження від 21.09.17. №1032, зробленого судовим експертом ОСОБА_3 (арк.с.12-13)

Такі обставини та дії дають достатні підстави для висновку, що спільне користування сторонами спірним нерухомим майном є неможливим, що дає підстави вважати встановленим, що в даних правовідносинах наявні умови, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, які дають право суду ухвалити рішення про припинення права на частку в спільному майні.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині припинення права власності та визнання права власності на частку будинку.

Згідно із висновком про оцінку вартості майна 1/2 частини будинку № 2 по вул. Залізничній, в с. Степанівка станом на 01.08.2017 року вартість складає 3262 гривні.( арк.с.15)

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачами вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У даному випадку даний факт підтверджується квитанцією №0.0.857274214.1 від 25.09.2017 року про внесення на депозитний рахунок суду ОСОБА_1 3262 грн., що відповідає вартості 1/2 частини будинку.( арк.с.3)

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки є правові й фактичні підстави для припинення права власності відповідача на частку будинку, із виплатою йому грошової компенсації та визнання права власності за позивачкою на 1/2 частку у будинку.

Крім цього відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі ст.ст.15, 16, 183, 346, 355, 365, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України та керуючись 10,11,59,60,61,208-209,212-215, 218 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

Припинити право власності ОСОБА_2 на частку, яка складає ? у будинку №2 по вул.Залізничній у смт.Степанівка Сумського району Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку в будинку №2 по вул.Залізничній у смт.Степанівка Сумського району Сумської області, яка належала ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2(р/р 0920 Філія Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 337568, ) 3262 гривень компенсації вартості 1/2 частки в будинку №2 по вул.Залізничній у смт.Степанівка Сумського району Сумської області, за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області згідно квитанцій №0.0.857274214.1 від 25.09.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень сплаченого судового збору.

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може подати до Сумського районного суду Сумської області заяву про його перегляд. Позивач може оскаржити рішення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя