Провадження № 2/161/4253/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.

з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку.

Позов мотивує тим, що 04.05.2017 на підставі договору-купівлі продажу набула у власність частину будинку АДРЕСА_1 Будинок розташований на земельній ділянці, яка перебуває у спільній сумісній власності усіх мешканців житлого будинку, в тому числі і попереднього власника ОСОБА_3 Оскільки, позивач набула право власності на частину житлового будинку, то в порядку ст. 377 ЦК України до неї перейшло право власності на земельну ділянку.

А тому, просила визнати за нею право спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_2 яка належала ОСОБА_3.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову визнала та не заперечувала щодо його задоволення.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири (а.с. 5-8) від 04.05.2017 посвідченого державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Другої Луцької державної нотаріальної контори Пастуховою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №4-291, ОСОБА_2 (покупець) прийняла у власність від ОСОБА_3 (продавець) квартиру АДРЕСА_3 сплативши її вартість за ціною та на умовах, встановлених договором.

Право власності позивача на вказану квартиру зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9).

Разом з тим, з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10,11) судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності разом з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_4

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Статтею 377 ЦК України установлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

В силу положень вказаної статті ЦК України в зв'язку з набуттям права власності на частину будинку АДРЕСА_1, до позивача ОСОБА_2 перейшло право власності на належну ОСОБА_3, на праві спільної сумісної власності, земельну ділянку.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_2 яка належала ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.80, 81, 120 ЗК України, ст.ст. 317, 328, 377 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_2 в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій