Справа № 758/9032/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали позовної заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вона (позовна заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так частина восьма статті 119 ЦПК України визначає, що якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

За приписами статті 42 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами, зокрема довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності).

Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

З системного аналізу зазначених норм чинного ЦПК України можна зробити висновок, що у випадку пред'явлення до суду позову представником позивача, останній зобов'язаний додати до позовної заяви саме оригінали документів, які посвідчують його повноваження як представника. Подача копій вказаних документів на даній стадії не допускається, оскільки суддя позбавлений можливості їх посвідчити та приєднати до справи за відсутності оригіналу та відсутності справи як такої (стадія відкриття провадження).

Мною ж встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального закону, представником ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною Марини Анатоліївни при поданні до суду позовної заяви додано до неї копію Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження її повноважень, як ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», а не його оригінал, що є недопустимим.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

На даний час таким законом, який визначає розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати при зверненні з позовом до суду в порядку цивільного судочинства є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Проаналізувавши зміст поданої позивачем до суду позовної заяви та врахувавши її предмет, приходжу до висновку, що вона носить майновий характер, оскільки позивачем пред'явлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором і ціна його позову становить 282 477, 38 грн.

Частина друга статті четвертої ЗУ «Про судовий збір» визначає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01.01.2017 року в Україні встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 1 600, 00 грн.

З врахуванням приписів вказаних статей спеціального закону, а також зважаючи на ціну позову позивача, розмір судового збору, який підлягає сплаті за його пред'явлення до суду на даний час складає 4 237, 16 грн.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального Закону та норм ЗУ «Про судовий збір», позивачем не надано до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у вказаному вище розмірі, а саме 4 237, 16 грн. або доказів в підтвердження звільнення від його сплати.

Суд не приймає до уваги подану позивачем заяву про відстрочення сплати судового збору та не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 29 своєї Постанови від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи… Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Мною ж встановлено, що позивачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано до суду жодного належного та допустимого доказу в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, який би підтверджував те, що їх майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ними судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Сам же по собі факт важкого фінансового становища, як зазначено в Постанові Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, не є достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність тієї обставини, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 4, 6 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 3, 11, 110, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху.

Надати позивачу строк в 5 (п'ять) днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко