Ухвала

іменем україни

19 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Карпенко С.О.,

ЛеванчукаА.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, витребування майна із чужого незаконного володіння,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 01 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом доОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, витребування майна із чужого незаконного володіння.

В процесі розгляду справи позивач уточнив заявлені вимоги, обґрунтувавши їх тим, що 30 червня 2013 року між ним та ОСОБА_4 був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомості, за умовами якого останній зобов'язався передати йому будинок та земельну ділянку площею 9 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а він - сплатити ОСОБА_4 70 000 доларів США, що еквівалентно 567 000 грн. станом на день укладення договору.

На виконання умов даного договору ним сплачено ОСОБА_4 60 000 доларів: 25 000 доларів США - в момент укладення договору 30 червня 2013 року, 10 000 доларів США - 01 жовтня 2013 року, 6 000 доларів США - 03 грудня 2013 року, 9 000 доларів США - 05 лютого 2014 року, 10 000 доларів США - 05 травня 2014 року.

З моменту підписання договору продавець дозволив йому користуватися земельними ділянками АДРЕСА_2, будувати на цих ділянках необхідні для виробництва сільськогосподарської продукції споруди, теплиці, кошари з системами опалення та поливу.

Після підписання попереднього договору, ним за власні кошти було зведено тепличний комплекс з 11 теплиць та 2 теплиці на кам'яній основі, проведено в них опалення та встановлено систему крапельного зрошування, за його кошти було побудовано дві кошари та клітки для перепелів, на будівництво яких були використані будівельні матеріали, а також придбане інше рухоме майно.

У вересні 2015 року йому стало відомо, що ОСОБА_4 за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу від 28 серпня 2015 року продав земельну ділянку АДРЕСА_1, двом особам: ОСОБА_5 - 0,2500 га та ОСОБА_6 - 0,5000 га, а земельні ділянки № 11, № 15, № 17 були передані в оренду ОСОБА_5

Посилаючись на те, що укладений з ОСОБА_4 попередній договір купівлі-продажу нерухомості не був нотаріально посвідчений, а відтак в силу чинного законодавства є нікчемним, позивач просив стягнути з продавця грошові кошти в розмірі 1 373 400 грн., що еквівалентно 60 000 доларам США станом на 20 жовтня 2015 року.

Оскільки після переходу права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, останні незаконного утримують майно, що йому належить на праві власності та перешкоджають йому у доступі до цього майна, позивач просив суд, з підстав передбачених ст. 387 ЦК України, витребувати майно, а саме:

теплиці у загальній кількості 11 шт., кожна теплиця розміром 9,6 м. х 50 м., площею 480 м.кв., (шість теплиць виготовлені з оцинкованих труб, пять теплиць з металевих труб, теплиці покриті плівкою 1,5 мікр. (Венгрія), кожна теплиця має труби для крапельного поливу 1500 метрів, металеві труби для опалення 280 метрів, труби поліетиленові для підземного опалення 1200 метрів), загальною вартістю з опаленням та крапельним зрошуванням 848 386,00 грн.;

теплиці 2 шт. (розсадники) на кам'яній основі висотою 1 метр, верхня частина виготовлена з металевих труб та покриті плівкою 1,5 мікр. (Венгрія), два стаціонарні котли по 75 кВт на загальну суму 30000,00 грн., до яких під'єднано металеві труби довжиною 80 м. по 8 регістрів по 8 м. погонних кожен, загальна вартість теплиць з котлами становить 87000 грн.;

два твердопаливні котли на 300 кВт. кожен, вартістю 420000 грн.;

будівельні матеріали використані на будівництво кошар розміром 30 м на 12 м, та 25 м на 27 м., та на будівництво 100 кліток для перепелів, та крапельне зрошування, а саме:

- цегла кримська у кількості 23000 шт. на загальну суму 218500 грн.

- брус 100x60x6 у кількості 190 шт. на загальну суму 5800 грн.

- брус 100x50x6 у кількості 500 шт. на загальну суму 7000 грн.

- цемент у кількості 470 мішків на загальну суму 19270 грн.

- пісок у кількості 60 тон на суму 4200 грн.

- цемент у кількості 29,6 тон на загальну суму 21303,94 грн.;

- щебінь фракції 5-20 у кількості 90,9 тон на загальну суму 13907,70 грн.

- дошка необрізана 10 м. куб. на суму 7000,00 грн.

- дошка 150x25x45 5 м. куб на суму 5500 грн.

- лісоматеріал у кількості 37 метрів кубічних на загальну суму 51800 грн.

- метало профіль у кількості 1360 погонних метрів на загальну суму 91120 грн.

- профнастил у кількості 135 м2 на загальну суму 9720 грн.

- труба на крапельний полив - 13500 метрів погонних вартістю 40 500 грн.

- труба на розводку крапельного зрошування пластикова - 600 метрів погонних, вартістю 18000 грн.;

причіп для мотоблоку на суму 4000 грн.; мотоблок дизельний IRON на суму 10488 грн.; оприскувач SADKO 5714 на суму 5205 грн.; оприскувач 300 л. штанга 12 м. на суму 6000 грн.

Судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від

24 травня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1 373 400 грн отриманих за нікчемним правочином. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_5, ОСОБА_6 та передано ОСОБА_3 майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3, АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4, а саме:

теплиці у загальній кількості 11 штук, кожна теплиця розміром

9,6 м. х 50 м., площею 480 кв. м., (шість теплиць виготовлено з оцинкованих труб, пʼять теплиць з металевих труб, теплиці покриті плівкою 1,5 мікр., кожна теплиця має труби для крапельного поливу 1 500 м., металеві труби для опалення 280 м., труби поліетиленові для підземного опалення 1 200 м.), загальною вартістю з опаленням та крапельним зрошуванням 848 386 грн;

теплиці 2 штуки (розсадники) на камʼяній основі висотою 1 м., верхня частина виготовлена з металевих труб та покриті плівкою 1,5 мікр., два стаціонарні котли по 75 кВт. на загальну суму 30 000грн, до яких підʼєднано металеві труби довжиною 80 м. по 8 регістрів по 8 м. погонних кожен, загальна вартість теплиць з котлами становить 87 000 грн;

два твердопаливні котли на 300 кВт. кожен, вартістю 420 000 грн;

будівельні матеріали використані на будівництво кошар розміром 30 м. на 12 м.,та 25 м. на 27 м., та на будівництво 100 кліток для перепелів, та крапельне зрошування, а саме:

цегла кримська у кількості 23 000 штук, на загальну суму 218 500 грн;

брус 100 х 60 х 6 у кількості 190 штук, на загальну суму 5 800грн;

брус 100 х 50 х 6 у кількості 500 штук, на загальну суму 7 000 грн;

цемент у кількості 470 мішків, на загальну суму 19 270 грн;

пісок 60 тон, на загальну суму 4 200 грн;

цемент у кількості 29,6 тон, на загальну суму 21 303 грн 94 коп.;

щебінь фракції 5-20 у кількості 90,9 тон, на загальну суму 13 907 грн

70 коп.;

дошка необрізана 10 куб. м., на загальну суму 7 000 грн;

дошка 150 х 25 х 45 - 5 куб. м. на загальну суму 5 500 грн;

лісоматеріал у кількості 37 куб. м., на загальну суму 51 800 грн;

метало профіль у кількості 1 360 погонних метрів, на загальну суму 91 120 грн;

профнастил у кількості 135 кв. м., на загальну суму 9 720 грн;

труба на крапельний полив 13 500 погонних метрів вартістю

40 500 грн;

труба на розводку крапельного зрошування (пластикова) 600 погонних метрів, вартістю 18 000 грн;

причіп для мотоблоку вартістю 4 000 грн;

мотоблок дизельний IRONвартістю 10 488 грн;

оприскувач SADKO 5714 вартістю 5 205 грн;

оприскувач 300 л. штанга 12 м. вартістю 6 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 01 листопада

2016 року рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24 травня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про витребування майна та розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду Херсонської області від 01 листопада 2016 року та залишити в силі рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24 травня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про витребування майна та розподілу судових витрат, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому в силу ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Судами установлено, що згідно державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4 належали дві земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, одна площею 0,2500 га, друга - 0,5000 га. ( т. 2 а.с.118-119).

Загальна площа земельних ділянок належних ОСОБА_4 становила 0, 7500 га.

30 червня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомості, за умовами якого останній зобов'язався продати позивачеві будинок та земельну ділянку площею 9 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а покупець мав сплатити продавцю 70 000 доларів США, що еквівалентно 567 000 грн. станом на день укладення договору, в порядку та на умовах, визначених договором (а.с. 6-5).

На виконання умов даного договору позивачем сплачено ОСОБА_4 60 000 доларів США наступним чином: 25 000 доларів США в момент укладення договору 30 червня 2013 року, 10 000 доларів США - 01 жовтня 2013 року, 6 000 доларів США - 03 грудня 2013 року, 9 000 доларів США - 05 лютого 2014 року, 10 000 доларів США - 05 травня 2014 року. Зазначене підтверджується договором від 30 червня 2013 року, розписками про отримання продавцем грошових коштів (а. с. 9-12).

Із матеріалів справи вбачається, що за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу земельної ділянки від 28 серпня 2015 року ОСОБА_4 здійснив відчуження належної йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 25 серпня 2009 року земельної ділянки площею 0,5000 га, місце розташування якої: АДРЕСА_1, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, на користь ОСОБА_6 (т. 1 а. с. 29-34).

В цей же день ОСОБА_4 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу земельної ділянки здійснив відчуження ще однієї належної йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 25 серпня 2009 року, земельної ділянки площею 0,2500 га, місце розташування якої: АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, на користь ОСОБА_5 (т. 1 а. с. 35-37).

Власником земельних ділянок площею 0,2500 га та площею 0,5000 га, які розташовані по АДРЕСА_3, є ОСОБА_9 Цільове призначення однієї земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, другої для ведення особистого селянського господарства (т. 2 а. с. 120,121).

Власником земельних ділянок площею 0,2500 га та площею 0,5000 га, які розташовані по АДРЕСА_4, є ОСОБА_4 Цільове призначення однієї земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, другої для ведення особистого селянського господарства (т. 2 а. с. 116,117).

Власником земельних ділянок площею 0,2500 га та площею 0,5000 га, які розташовані по АДРЕСА_5, є ОСОБА_10 Цільове призначення однієї земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, другої для ведення особистого селянського господарства (т. 2 а. с. 114, 115).

01 вересня 2015 року земельні ділянки № 11, № 15, № 17 передані їх власниками в строкове платне користування ОСОБА_5 (т. 1 а. с. 206-211).

Відповідно до договору поставки № 07/08-1 від 07 серпня 2014 року та додатки до нього № 1 та № 2, квитанцію про сплату за постачання 11 теплиць, що видані ПП ОСОБА_11, акт введення в експлуатацію основних засобів ( цілісного майнового комплексу) від 20 березня 2015 року, чеки, накладні, квитанції про придбання будівельних матеріалів та обладнання виданих на ім'я ОСОБА_12.

Із договору поставки № 07/08-1 від 07 серпня 2014 року вбачається, що предметом поставки є визначені родовими ознаками вироби з найменуванням, зазначеним у специфікації, яка є додатком до цього договору і є його невід'ємною частиною, місцем поставки є АДРЕСА_6 (п. 1.3, 2.1 Договору).

Право власності на поставлений товар переходить до покупця в момент отримання товару від постачальника (перевізника) за видатково-прибутковою накладною( п. 2.2 ).

Передача товару за кількістю та якістю від Постачальника Покупцю здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою встановленою чинним законодавством. Товар вважається прийнятим Покупцем за кількістю та якістю в момент оформлення Покупцем видатково-прибуткової накладної про прийняття товару ( п. 4.2).

Встановлено, що видатково-прибуткова накладна позивачем суду не надана, а факт оплати за теплиці розміром 9,6 х 50 х 4,3 в кількості 11 шт. підтверджений чеком в якому відсутні як найменування посади особи, яка здійснила відпуск товару, так і особи, яка цей товар придбала, що свідчить про невідповідність наведеного облікового документу вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до акта введення в експлуатацію основних засобів (цілісного майнового комплексу) від 20 березня 2015 року, який підтверджує факт розміщення придбаного позивачем майна на земельних ділянках, що перебувають у власності та користуванні відповідачів, йдеться про теплиці розміром 10х50 площею 500 кв. м виготовлені з оцинкованих та металевих труб, покриті плівкою 1,5 мікр.( а. с. т. 1 а.с. 112-13)

Та обставина, що теплиці, про які йдеться у договорі поставки №07/08-1 від 07 серпня 2014 року ( розміром 9,6 х 50 площею 480 кв. м ) та в акті введення в експлуатацію основних засобів ( цілісного майнового комплексу) від 20 березня 2015 року (розміром 10х50 площею 500 кв. м) є одним і тим же майном належними та допустимими доказами позивач не підтвердив, в той час, як відповідач надав суду відповідні докази щодо створення ним зазначених теплиць із придбаних матеріалів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині витребування майна з чужого незаконного володіння, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не вправі вимагати майно від відповідачів в порядку ст. 378 ЦК України, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження права власності на спірне майно, щодо його індивідуальних ознак та незаконного перебування у володінні відповідачів. А саме позивач не підтвердив право власності та ідентичність заявленого позивачем, як належного йому на праві власності з тими, що перебуває у володінні відповідачів, рухомого майна, що розташоване на земельних ділянках АДРЕСА_2,

Що стосується будівельних матеріалів зазначених як такі, що використовувалися при самочинному будівництві кошар, кліток для перепелів та крапельного зрошення, то, як зазначено позивачем та вбачається із матеріалів справи, наведене майно було використано при самочинному будівництві зазначених споруд, а отже витребувати в порядку віндикаційного позову це майно не можливо.

Питання щодо прав особи, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, підлягає вирішенню в порядку ст. 376 ЦК України, як підстава позову ОСОБА_3

Інше майно, а саме: причіп для мотоблоку; мотоблок дизельний IRON; оприскувач SADKO 5714; оприскувач 300 л. штанга 12 м. відповідно до актів складених державним виконавцем від 13 листопада 2015 року та від 28 березня 2016 року у відповідачів відсутнє, а тому не може бути витребуване в порядку ст. 387 ЦК України.

У підтвердження права власності на два стаціонарні котли по 75 кВт та котли твердопаливні на 300 кВт кожний, позивачем надані суперечливі документи щодо їх придбання та їх індивідуальних ознак, зокрема з пояснень свідка вбачається, що виготовляв на замовлення ОСОБА_13 котли потужністю по 350 кВт. кожний, обліково фінансовий документ на придбання наведеного майна виданий на ім'я ОСОБА_13, а не позивача.

Крім того, позивачем наданий товарний чек від 16 січня 2015 року на придбання двох стаціонарних котлів потужністю 50 кВт, а не 75 кВт, як заявлено в позові та в акті введення в експлуатацію основних засобів (цілісного майнового комплексу) від 20 березня 2015 року.

Проте погодитись з рішенням апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Позов про витребування майна з чужого незаконного володіння є віндикаційним і може бути пред'явлений лише на захист права власності на річ, яка визначена індивідуально.

Пред'явлення віндикаційного позову передбачає витребування майна, що має індивідуальні ознаки від осіб, в яких це майно знаходиться.

Судами встановлено, що позивач посилається на те, що все наведене ним майно було розташоване на земельних ділянках з дозволу ОСОБА_4, відповідно до умов попереднього договору і не повернуто йому останнім після невиконання цих умов.

ОСОБА_4, заперечуючи зазначені факти, стверджує, що спірне майно належало на праві власності йому та членам його родини і було передано ОСОБА_5 за актом від 29 серпня 2015 року ( т.1 а. с. 110).

Однак, суди не перевірили відповідних фінансових документів про придбання ОСОБА_4 зазначеного спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині витребування майна з чужого незаконного володіння, суд апеляційної інстанції на порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, не встановив обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не з'ясував які теплиці зводилися позивачем а які відповідачем. Крім того не з'ясував яке майно, належне позивачу є у користуванні відповідачів та чи є воно в наявності та чи знаходиться на земельній ділянці, яка належала ОСОБА_4

Зокрема, суд у порушення вимог ст. ст. 212, 213-215, 316 ЦПК України не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Враховуючи те, що фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 01 листопада 2016 року в частині позовних вимог про витребування майна та розподілу судових витрат скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко С.О. Карпенко А.О. Леванчук Г.І. Мостова