_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1081/17
Провадження № 2/520/6446/17
УХВАЛА

24.11.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вилучення доказу з числа письмових, визнання документу речовим доказом та залучення до матеріалів справи речового доказу по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 27 січня 2017 року звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, в якому просив суд:

- визнати недійсним укладений 26.12.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір дарування №4158 багатокімнатного (індивідуального) житлового будинку (котеджу рекреаційного призначення), загальною площею 700,5 кв.м., житловою площею 226,5 кв.м., який розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 159/5;

- визнати недійсним укладений 26.12.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір дарування №4159 земельної ділянки, загальною площею 0,2777 га (діл. № 13,14,15), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159;

- визнати недійсним укладений 28.08.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу №2471 багатокімнатного (індивідуального) житлового будинку (котеджу рекреаційного призначення), загальною площею 700,5 кв.м., житловою площею 226,5 кв.м., який розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 159/5;

- визнати недійсним укладений 28.08.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу №2472 земельної ділянки, загальною площею 0,2777 га (діл. № 13,14,15), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159;

- визнати за ним - ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,2777 га, кадастровий номер :39:007:0208 (діл. № 13,14,15), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159;

- визнати за ним - ОСОБА_4 право власності на багатокімнатний (індивідуальний) житловий будинок (котедж рекреаційного призначення), загальною площею 700,5 кв.м., житловою площею 226,5 кв.м., який розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 159/5.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу вказану цивільну справу було розподілено судді Прохорову П.А.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 30.01.2017 року на підставі вищевказаного позову ОСОБА_4 відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

28.02.2017 року ОСОБА_3, будучи незгодною з первісним позовом ОСОБА_4, звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1, ОСОБА_5, в якій просить суд визнати недійсним договір комісії від 21.12.2005 р., що складений в м. Одесі між нею - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У судовому засіданні 01.03.2017 року судом ухвалено прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_4.

Вищезазначена цивільна справа перебувала у провадженні судді Київського районного суду м. Одеси Прохорова П.А.

Згідно з розпорядженням Київського районного суду міста Одеси за №88 від 21.03.2017 року, відповідно до п.2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у звязку з закінченням терміну повноважень судді Прохорова П.А., з метою недопущення порушення строків розгляду справи, справу було передано до повторного автоматичного розподілу судової справи.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу вказану цивільну справу було перерозподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. від 23.03.2017 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу, визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1, ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним та призначено попереднє судове засідання.

У судовому засіданні 13.11.2017року цивільну справу №520/1081/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу, визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним було призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

24.11.2017 року до суду надійшло клопотання представник відповідача за первісним позовом та третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вилучення доказу з числа письмових, визнання документу речовим доказом та залучення до матеріалів справи речового доказу, в якому просить суд:

- не враховувати (виключити з числа письмових доказів по справі) при розгляду справи по суті документ під назвою «договір комісії від 21.12.2005 р.», наданий до суду представником ОСОБА_4 на підставі довіреності - ОСОБА_6 на підтвердження первинного позову ОСОБА_4;

- визнати оригінал документу, що був наданий до суду представником ОСОБА_4 на підставі довіреності - ОСОБА_6 та має назву «договір комісії від 21.12.2005 року» і містить підроблений підпис ОСОБА_3 речовим доказом по справі;

- долучити до матеріалів справи та не повертати ОСОБА_4 або його представникам оригінал документу під назвою «договір комісії від 21.12.2005 р.», що є речовим доказом підробки підпису ОСОБА_3 за її зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору комісії від 21.12.2005 р.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 клопотання підтримав та просив суд задовольнити.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_7 підтримав вказане клопотання та не заперечував проти його задоволення.

Третя особа - ОСОБА_5у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце проведення яких повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

В судове засідання призначене на 24.11.2017 року о 15 годині 30 хвилин позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 або його представник повторно не зявились, про дату, час і місце проведення якого повідомлені належним чином.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 24 листопада 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу, визнання права власності - залишено без розгляду. Продовжено розгляд зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним, у порядку встановленому ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 та представника третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_1, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_4 посилався на порушення ОСОБА_3 умов договору комісії, укладеного 21 грудня 2005року між ним - ОСОБА_4 (комітент) та ОСОБА_3 (комісіонер), відповідно до умов якого, комісіонер зобовязується за дорученням комітента за винагороду здійснити від свого імені за рахунок комітента наступні угоди: придбати за договором купівлі-продажу земельні ділянки №13, площею 0,0780га, №14, площею 0,0990га, №15, площею 0,0996га, які розташовані за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 159; після придбання за договором купівлі-продажу вказаних вище земельних ділянок та завершення будівництва на них житлового будинку (котеджу) №5 за адресою: Фонтанська дорога, 159, комісіонер зобовязується за дорученням комітента отримати для нього правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок.

На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_4 надав суду копію вказаного договору комісії від 21 грудня 2005року.

У подальшому, ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаною зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1, ОСОБА_5, в якій просить суд визнати недійсним договір комісії від 21.12.2005 р., що складений в м. Одесі між нею - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В обґрунтування заявленого зустрічного позову ОСОБА_3 посилалася на те, що договір комісії нею - ОСОБА_3 ніколи не підписувався, вона ніколи не брала на себе зобов'язання, що вказані у п. 1.1. договору комісії, або будь-які інші відповідні зобов'язання перед ОСОБА_4 Жодні усні та/або інші домовленості стосовно придбання нею для ОСОБА_4 вищевказаних земельних ділянок або отримання для нього правовстановлюючих документів на житловий будинок №5 за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159, між нею, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 ніколи не існували.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12.04.2017 року зобовязано ОСОБА_4 надати до суду оригінал договору комісії від 21 грудня 2005 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Під час розгляду справи ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2017 року з метою надання можливості сторонам по справі в повній мірі здійснювати свої процесуальні обовязки з доведення своїх вимог та заперечень, та з метою економією процесуального часу, було тимчасово вилучено у ОСОБА_4 - оригінал договору комісії від 21 грудня 2005 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 23.05.2017 року за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_7, по цивільній справі №520/1081/17 було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: 1. Чи виконано підпис, що міститься в договорі комісії від 21.12.2005 року, особисто ОСОБА_3 або виконаний від її імені іншою особою? Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Херсонське відділення.

Згідно висновку експерта №17-327 судової почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №520/1081/17, складеного 09.10.2017року судовим експертом Херсонського відділення ОНДІСЕ МЮ України ОСОБА_8, підпис, що міститься в договорі комісії від 21.12.2005року, виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

На підставі вказаного висновку, представник третьої особи ОСОБА_1 вважає, що оскільки спірний договір комісії від 21.12.2005 року, був тимчасово вилучений у ОСОБА_4, та за наслідком проведеної судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис у вказаному договорівід імені ОСОБА_3 - виконано не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3, цей договір не може вважатись письмовим доказом, а є речовим доказом по справі.

Суд зазначає, що у відповідності зі статтею 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 року, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Крім того, у відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно зі статтею 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до ст. 65 ЦПК України, речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 139 ЦПК України, речові докази до набрання рішенням законної сили зберігаються у справі або за окремим описом здаються до камери схову речових доказів суду. Речові докази, що не можуть бути доставлені до суду, зберігаються за їх місцезнаходженням за ухвалою суду; вони повинні бути докладно описані та опечатані, а в разі необхідності - сфотографовані. Суд вживає заходів для забезпечення зберігання речових доказів у незмінному стані.

Оглянувши документи наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що спірний договір комісії від 21.12.2005 року, укладений в м. Одесі від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у відповідності до вимог ст. 65 ЦПК Українине містить риси та ознаки речового доказу.

Крім того, в судовому засіданні 24.11.2017 року судом було ухвалено залучити вказаний договір до матеріалів справи, як письмовий доказ та розяснено ОСОБА_4 право на звернення до суду з відповідною заявою для повернення йому вказаного договору у відповідності до вимог встановлених Цивільним Процесуальним Кодексом України.

Щодо посилань представника третьої особи про надання оцінки доказу по справі, то суд зазначає, що у відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вилучення доказу оригіналу договору комісії від 21.12.2005 року, укладеного в м. Одесі від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з числа письмових, визнання документу речовим доказом та залучення до матеріалів справи речового доказу є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 57, 139 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вилучення доказу з числа письмових, визнання документу речовим доказом та залучення до матеріалів справи речового доказу по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий Калініченко Л. В.