АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2184/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Русаков Г. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І., Сіренка Ю. В.
при секретаріАнкудінові О. І.

адвоката Бодашко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.09.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір на суму 23600 грн. 07.06.2015 між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Позивач стверджує, що ОСОБА_7 має заборгованість за кредитним договором в сумі 49700,56 грн., яка складається:

-22622,59 грн. - заборгованість за основною сумою боргу;

-9248,45 грн. - заборгованість по процентам та комісією;

-17829,52 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості.

У зв'язку з чим ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" просив суд стягнути з ОСОБА_7 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 49700,56 грн.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 49700,56 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права і просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позов ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов'язання внаслідок чого утворилася заборгованість по кредитному договору, яка підлягає до стягнення з боржника на користь кредитора.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що 27.09.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу 23600 грн., строк кредитування становить 36 платіжних періодів, фіксована процентна ставка за користування кредитом 20,00% річних, комісія за обслуговування кредиту 708 грн. Дата повернення кредиту 03.10.2016 року.

Між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вище вказаному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ "ФК "Бізнесфінанс".

17.06.2015 між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від ОСОБА_7

Так як ОСОБА_7 не виконував належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, то станом на грудень 2016 року у нього утворилась заборгованість в загальній сумі 49700,56 грн., яка складається: 22622,59 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 9248,45 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 17829,52 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. За таких обставин кредитор звернувся до суду з позовом до боржника за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до частини 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності, а фактором, у свою чергу, може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). При цьому нормами ЦК України не встановлено жодних обмежень щодо складу осіб (боржників), по відношенню до яких здійснюється уступка права вимоги при укладенні договорів факторингу.

Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами 1, 2 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним.

Крім того, відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України відступлення права вимоги, яке має наслідком заміну кредитора у зобов'язанні, передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи предмет договору факторингу, до фактора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи умови щодо валюти кредитування.

З матеріалів справи убачається, що договори факторингу є укладеними у відповідності до вимог закону, при їх укладенні були дотримані норми ЦК України, які регулюють дані правовідносини.

Тому вірно становивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, ухваливши рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення, яким задоволив позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи апелянта про те, що він не отримував грошових коштів за кредитною угодою від 27 вересня 2013 року є безпідставними, так як відповідно до пункту 2.1 кредитного договору кредит надається банком позичальнику в готівковій формі шляхом отримання позичальником грошових коштів в національній валюті через касу банку. Пунктом 1.3 договору визначено, що для видачі та зарахування коштів за даним кредитним договором банк відкриває позичальнику рахунок НОМЕР_1. Відповідно до виписки по особовому рахунку 27.09.2013 року ОСОБА_7 отримав в касі банку зазначені в кредитній угоді кошти (а.с.9). Так як кошти отримані в строк менше 14 днів, то договір є чинним.

Інші доводи апеляційної скарги відносно порушення процесуальних прав ОСОБА_7 при розгляді даної справи також перевірені судом апеляційної інстанції та визнані безпідставними.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2017 року відхилити, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :