Справа № 148/1762/16-ц Провадження № 22-ц/772/1820/2017Головуючий в суді першої інстанції Робак С. О.
Категорія 34Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого Якименко М.М.,

Суддів: Ковальчука О.В., Сопруна В.В.,

За участю секретаря Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Тульчинської міської ради Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - комунального підприємства "Тульчинкомунсервіс", про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок падіння дерева за апеляційною скаргою Тульчинської міської ради Вінницької області на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.05.2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.05.2017 року позов задоволено.

Стягнуто з Тульчинської міської ради на користь ОСОБА_2 17839,71 (сімнадцять тисяч вісімсот тридцять дев'ять) гривень 71 копійку майнової шкоди, а також 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат.

З таким рішенням не погодилась Тульчинська міська рада Вінницької області та оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, що, на її думку, призвело до неправильного вирішення справи, просила скасувати таке рішення та ухвалити нове, яким відмовити у позові.

В свою чергу позивач подала письмові заперечення, в яких просила скаргу відхилити , а рішення залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; які правові норми підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 та є власником земельної ділянки площею 0,1000 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, та земельної ділянки площею 0,0483 га призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованих вказаною адресою, а також автомобіля ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1.

23.06.2016 сталося падіння дерева - верби на гараж, що розташований в кінці присадибної ділянки позивача, внаслідок чого гіллям верби було пошкоджено шиферний дах гаража, пробито його стелю та пошкоджено автомобіль, який в ньому знаходився: погнуто дах, пошкоджено панель приборів, салон і днище.

Цього ж дня ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою з вимогою створити комісію для фіксування цього випадку і оцінки суми збитку.

23.06.2016 комісією в складі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_3, провідного спеціаліста з питань архітектури, будівництва та благоустрою ОСОБА_4 та оцінювача (за згодою) ОСОБА_5 було проведено обстеження та встановлено, що в результаті падіння стовбура дерева породи верба на ділянку володіння ОСОБА_2 було пошкоджено паркан, дах гаража та автомобіль ВАЗ 2108, який знаходився в гаражі на момент падіння, при чому пошкоджено дах, капот, вітрове скло, дошку приладів, сидіння, ліве крило, правий поріг, про що складено відповідний акт.

Позивачем на ремонт гаража та паркану, що були пошкоджені, було закуплено будівельні матеріали: стропила, дошки, профнастил, свердло, заклепки, саморізи, а всього на загальну суму 4068 грн.

Відповідно до висновку №021 від 27.06.2016 автотоварознавчого дослідження, проведеного експертом ОСОБА_5, вартість матеріального збитку заподіяного в результаті падіння дерева на автомобіль ВАЗ 2108 держ № НОМЕР_1 складає 12771,71 грн. За проведення автотоварознавчого дослідження позивачем було заплачено 1000 грн.

25.07.2016 ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою для вирішення питання про відшкодування їй майнової шкоди, а саме: вартість пошкоджених будівельних матеріалів 4068 грн. та вартість ремонту автомобіля 13771,71 грн.

За результатом розгляду даної заяви, відповідач листом №01-12-С-284 від 02.08.2016 відмовив позивачу, посилаючись на протокол від 28.07.2016 №33, зазначивши, що дерево не значилось аварійним та було доглянутим та абсолютно здоровим, і порушень з догляду за ним з боку відповідальної особи не було .

Стверджуючи, що Тульчинська міська рада Вінницької області та КП "Тульчинкомунсервіс", які повинні були підтримувати прибудинкові території в належному стані, в тому числі доглядати за станом дерев, що знаходяться на цих територіях, не виконали своїх обов'язків, ОСОБА_2 вважає, що вони повинні відшкодувати завдану їй шкоду.

Відповідно до п. «є» ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить визначення на конкурсних засадах підприємств, установ, організацій, тобто балансоутримувачів, відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Статтями 13, 15, 20, 21 вказаного Закону, передбачено, що до об'єктів благоустрою населених пунктів належить, зокрема, прибудинкова територія. Елементами благоустрою є зелені насадження на прибудинкових територіях. Балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучити для цього інші підприємства, установи, організації. Організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Відповідно до п.3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 (далі - Правила), врегульовано питання утримання зелених насаджень у населених пунктах України. До елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Згідно п.5.5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках їх власники або користувачі.

Таким чином, знаходження земельної ділянки у віданні Тульчинської міської ради Вінницької області покладає на неї відповідальність за облік об'єктів, розташованих на цій ділянці та визначення їх власника.

Одним із основних завдань КП "Тульчинкомунсервіс" є здійснення належного утримання прибудинкової території.

Належне управління та ремонт об'єктів благоустрою забезпечує їх балансоутримувач, якого на конкурсних засадах визначає орган місцевого самоврядування.

З огляду на те, що стосовно дерева, падінням якого завдана шкода позивачеві, не було визначено іншого власника, то , як правильно зазначив суд, саме Тульчинська міська рада Вінницької області має нести відповідальність за шкоду, завдану падінням дерева.

До такого висновку дійшов суд першої інстанції і з ним погоджується також колегія суддів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, при вирішенні, зокрема, цього спору про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками.

Відповідно до розділу 12 Правил утримувач з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснює їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об'єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Згідно п.9.1.11.3 Правил під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі).

Частиною 1 п.7 ст.17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Так, дерево, яке впало на територію домогосподарства позивача росло на земельній ділянці, яка знаходиться в комунальній власності Тульчинської міської ради, а тому саме вона має нести відповідальність по відшкодуванню шкоди, завданої падінням такого дерева.

Тягар доведення відсутності вини з боку Тульчинської міської ради, як правильно вказав суд першої інстанції, лягає на відповідача. Проте, жодних доказів з боку Тульчинської міської ради Вінницької області та КП "Тульчинкомунсервіс" про практичне виконання зазначених Правил, що вказувало б на належне виконання ним своїх обов'язків, не надано, а тому висновок суду, що неналежне виконання відповідачем нормативно-правових актів призвело до того, що дерево впало на гараж позивача, чим йому було заподіяно матеріальну шкоду, є правильним.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник посилався на те, що дерево, яке впало на домоволодіння відповідача не є аварійним, оскільки було здоровим, а його падіння сталось через несприятливі погодні умови.

Такі доводи скарги є безпідставними, оскільки Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України аварійними вважаються, зокрема і такі дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди. Через значну висоту, розмір та близькість до будинковолодінь дерево, яке впало було аварійним. При цьому погодні умови, про які зазначає відповідач, не є підставою для звільнення його від відповідальності за завдану шкоду , в зв'язку з невиконанням покладених Законом на нього обов'язків.

Суд правильно виходив із того, що з боку відповідача не було здійснено жодних заходів щодо недопущення в майбутньому падіння зазначеного дерева, а також не здійснено заходів по його локалізації.

Вказуючи на неправильне застосування районним судом норм права, скаржник вказував, що гараж, на який впало дерево, побудований самовільно, правовстановлюючі документи на нього відсутні, а тому відшкодування збитків, завданих нерухомому майну, в даному випадку, не можливе.

Колегія суддів такі доводи до уваги також не бере, оскільки позивачем обгрунтовано, з наданими належними доказами, ставилась вимога про відшкодування вартості будівельних матеріалів, які були пошкоджені і в подальшому придбані для ремонту гаража, що і становило майнову шкоду, а не відшкодування збитків завданих нерухомому майну.

В апеляційній інстанції позивач пояснила, що автомобіль від такого випадку застрахований не був, страхове відшкодування відповідно вона не отримувала.

Розглядаючи справу суд першої інстанції правильно застосував норм матеріального права, зокрема вірно встановив, якими нормами регулюються правовідносини, що склались між сторонами. Помилок при застосуванні норм процесуального права судом допущено також не було, а тому, враховуючи наведене, рішення суду, яке є законним, обгрунтованим та справедливим скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Тульчинської міської ради Вінницької області відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.05.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: