Провадження № 22-ц/783/3524/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Копняк С. М., Мельничук О. Я.

при секретарі: Фейір К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», Львівська обласна дирекція ПАТ «ВБР» про зміну правовідношення в кредитному договорі, -

в с т а н о в и л а:

01.12.16 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну правовідношення в кредитному договорі № ІКІ PG 3.51924.001 від 23.08.12 року, в якому вона виступала позичальником, зазначивши кредитодавцем замість ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» фізичну особу - ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 23.08.12 року уклала кредитний договір № ІКІ PG 3.51924.001 з ОСОБА_4 При підписанні угоди останній повідомив їй, що перебуває на посаді керівника індивідуального бізнесу Львівської обласної дирекції ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та має право укладати договір від імені банку. Зазначала, що в договорі не вказано, на підставі якої довіреності діяв ОСОБА_4, що ставить під сумнів його право на укладання кредитного договору від імені банку. Вважала, що викладені обставини є підставою для зміни правовідношення, оскільки кредитні договори не можуть укладатись між фізичними особами, а тому вона була введена в оману. Крім того, при укладанні договору були порушенні норми статей 203, 215, 236, 647 ЦК України в частині невідповідності кредитора та його правового статусу.

Оскаржуваним заочним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», Львівська обласна дирекція ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» про зміну правовідношення в кредитному договорівідмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_5 ОСОБА_3

Вважає його необґрунтованим, незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що при укладенні спірного кредитного договору ОСОБА_4 виступав як представник ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на підставі виданої головою правління банку довіреності є безпідставним, оскільки така довіреність суду надана не була. Крім того, зазначає, що в матеріалах справи містяться докази, які підтверджують, що, укладаючи спірний договір, ОСОБА_4 не мав повноважень від ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку». Вважає, що кредитний договір було укладено між фізичними особами, а тому таке правовідношення підлягає зміні.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України з міст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 23.08.2012 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» укладено кредитний договір № ІКІ PG 3.51924.001, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти у розмірі 202 000 грн. строком до 22 серпня 2027 року зі сплатою 18 % річних.

Відповідач ОСОБА_4 на момент укладення вказаного кредитного договору працював у ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на посаді керівника індивідуального бізнесу Львівської обласної дирекції та вчиняв правочини на підставі довіреності від імені ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».

Згідно умов кредитного договору № ІКІ PG 3.51924.001 від 23.08.2012 року кредитором виступало ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23.11.2015 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за кредитним договором, зміна правовідношення в якому є предметом розгляду даної справи. Вказане рішення вступило в законну силу та звернуто до примусового виконання.

Враховуючи те, що сторони на момент укладення кредитного договору № ІКІ PG 3.51924.001 від 23.08.2012 року були наділені достатнім обсягом цивільної дієздатності та правоздатності, ОСОБА_5 були відомі умови кредитного договору, про що свідчить його підписання та отримання нею кредитних коштів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну правовідношення в укладеному між позивачем та банком кредитному договорі.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Копняк С. М.

ОСОБА_7