Справа №482/1157/16-ц 29.11.2017 29.11.2017 29.11.2017
Провадження №22-ц/784/2389/17
Справа №482/1157/16ц
Провадження № 22ц/784/2389/17 Головуючий у 1-ї інстанції Баранкевич В.О.
Категорія 39 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 листопада 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Царюк Л.М., Колосовського С.Ю.,

із секретарем: Тишенком Л.С.,

за участю: позивачок ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника позивачок ОСОБА_4,

представника відповідачки ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6,

представника третьої особи ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ОСОБА_3 і

ОСОБА_8

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2017 року

за їх позовом

до ОСОБА_9,

третя особа ОСОБА_6,

про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину

і визнання права власності,

за позовом

ОСОБА_6

до ОСОБА_9, ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_8,

про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину

і визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_9 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 квітня 2016 року на імя відповідачки, після смерті ОСОБА_10, померлого 7 квітня 2005 року, та визнати право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою вулиця Жовтнева, 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, за позивачками: ОСОБА_2 на 2/10 його частини як члена колгоспного двору, за ОСОБА_3 на 3/10 частини як члена колгоспного двору та у порядку спадкування за законом, після смерті свого батька ОСОБА_11, померлого 6 лютого 2000 року, і за ОСОБА_8 на 1/10 частину будинку у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначали, що позивачки ОСОБА_2 і ОСОБА_3, їх чоловік і батько ОСОБА_11, померлий 6 лютого 2000 року, його мати - відповідачка по справі ОСОБА_9, та її чоловік ОСОБА_10, померлий 7 квітня 2005 року, були членами одного колгоспного двору.

Отже, на момент прийняття Закону України «Про власність» членами колгоспного двору, на їх думку, рахувалося пять осіб, яким належав в рівних частках, тобто по 1/5 частині, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вулиця Жовтнева, 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, який зареєстровано 20 червня 1989 року на праві власності за головою колгоспного двору ОСОБА_10.

Разом з тим, після смерті члена колгоспного двору ОСОБА_11 (сина голови двору), свідоцтво про право на спадщину за законом його донькам ОСОБА_3 і ОСОБА_8 на частку померлого в будинку видано не було.

Одночасно, не були оформлені і частки позивачки ОСОБА_2 і її доньки позивачки ОСОБА_3 як членів колгоспного двору, що припинив існування.

Вказане призвело до неправомірної видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя відповідачки ОСОБА_9, внаслідок чого остання отримала право власності на увесь житловий будинок.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_6.

30 січня 2017 року третьою особою ОСОБА_6 подано позов до ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_8 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого на імя ОСОБА_9, з визнанням за її сином позивачем ОСОБА_6 як членом колгоспного двору права власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою вулиця Жовтнева, 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_8, та позову третьої особи ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачки ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду в частині вирішення їх позовних вимог та ухвалити нове, про задоволення цього позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 1979 року житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вулиця Жовтнева (ОСОБА_12), 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, володіла родина з чотирьох чоловік: ОСОБА_10 голова родини і господарства, його дружина і відповідачка по справі ОСОБА_9, та їх сини: ОСОБА_6 третя особа у справі та ОСОБА_11 (а.с.72).

Житловий будинок по вулиці Петра Могили, 17 села Новопетрівське побудовано у 1918 році батьками голови родини ОСОБА_10, та зареєстровано у погосподарський книзі як майно колгоспного двору (а.с.9-15). Статус цього майна як колгоспного двору, після смерті батьків нового голови двору ОСОБА_10 не змінився, що підтверджено його членством у колгоспі імені Чапаєва.

У подальшому, коло членів колгоспного двору змінювалося, і ці зміни вносилися до погосподарської книги, в якій зазначено про вибуття у 1980 році із членів колгоспного двору третьої особи ОСОБА_6, у звязку з укладенням шлюбу та набуттям ним головування у іншому дворі у селі Новопетрівське, вулиця Гагаріна, 31; а також реєстрації за адресою: село Новопетрівське, вулиця Петра Могили (Жовтнева), 17, нових членів родини: з травня 1989 року дружини сина голови господарства ОСОБА_11 позивачки ОСОБА_2, та їх доньки ОСОБА_3, яка народилася 20 травня 1990 року (а.с.9-14).

Окрім цього, 12 липня 1992 року у позивачки ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_11 народилася донька ОСОБА_8, яка була зареєстрована у спірному житловому будинку (а.с.17).

6 лютого 2000 року помер член колгоспного двору ОСОБА_11 (а.с.129-132).

Спадщину, після смерті ОСОБА_11 прийняли його доньки позивачки по справі ОСОБА_3 і ОСОБА_8, яким видано свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді земельної ділянки та грошових коштів. Від прийняття спадщини дружина померлого ОСОБА_2 та його батьки ОСОБА_10 і ОСОБА_9 відмовилися (а.с.129-132).

Свідоцтв на спадкове майно у вигляді частини майна колгоспного двору, яке складалося із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою вулиця Жовтнева, 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, на імя доньок померлого не видавалося.

7 квітня 2005 року помер голова господарства ОСОБА_10, який за життя залишив заповіт на користь своєї дружини ОСОБА_9 (а.с.137).

На підставі цього заповіту спадкоємець ОСОБА_9 отримала, в тому числі, 19 квітня 2016 року свідоцтво на право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок (а.с.137).

Вважаючи, що таке свідоцтво неправомірно видано на імя тільки одного члена колишнього колгоспного двору, позивачки та третя особа просили визнати його частково недійсним з урахуванням рівних часток у спільному майні кожного члена колгоспного двору, та права на спадкування, яке виникло, після смерті члена колгоспного двору, яке повинно регулюватися загальними правилами спадкування, передбаченими ЦК УРСР, та положеннями Закону України «Про власність».

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_8 , суд першої інстанції в частині спадкування керувався положеннями статті 563 ЦК УРСР, яка на час смерті ОСОБА_11 втратила свою чинність, а в частині поділу майна колгоспного двору - періодом проживання у житловому будинку господарства ОСОБА_2 як невістки голови колгоспного двору та ОСОБА_3 як його онуки.

Відмовляючи у задоволенні позовної заяви ОСОБА_6, суд виходив з того, що він пропустив строк позовної давності на захист свого порушеного права, який не підлягає поновленню у звязку з відсутністю для цього поважних причин.

Враховуючи те, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 не оскаржено, то воно не є предметом апеляційного перегляду.

В той же час, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині відмови у задоволенні первісного позову з наступних підстав.

Так, колгоспний двір визначався як сімейно-трудове обєднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці.

Майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (статі 120, 123 ЦК УРСР, в редакції, що були чинними на час виникнення правовідносин).

Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, необхідно виходити з принципу рівності часток усіх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх.

За нагальним правилом працездатний член колгоспного двору втрачав право на частку у майні двору у тому випадку, якщо він не менш ніж три роки поспіль не брав участі своєю працею і засобами у веденні загального господарства двору (статі 120-126 цього Кодексу).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року №5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року №69.

Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Таким чином, висновки суду з належності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою вулиця Жовтнева (ОСОБА_12), 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, до майна колгоспного двору є вірними, як є правильним і висновок з того, що позивачка ОСОБА_2 не набула статусу члена колгоспного двору, тому що не була членом колгоспу, та перебувала в складі двору нетривалий час, а також не підтвердила, що своєю працею або коштами брала участь у введені господарства та набуття майна.

Отже, рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на житловий будинок як членом колишнього господарського двору відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому не підлягає скасуванню або зміни.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_3 в частині визнання за нею права власності як члена колгоспного двору, місцевий суд не звернув уваги на те, що неповнолітній стає членом колгоспного двору з моменту народження та до припинення його існування, а його частка не може бути зменшена як з мотивів нетривалості перебування в складі двору або незначної участі у введені господарства двору і нагромадженні спільного майна його батьками, оскільки це стосується тільки працездатних повнолітніх членів двору, так і з інших мотивів.

За такого, та враховуючи, що ОСОБА_3 входила до складу колгоспного двору як онука голови двору, членами якого до припинення його існування (15 квітня 1991 року часу набуття чинності Законом УРСР «Про власність») було ще три особи: голова двору ОСОБА_10, його дружина ОСОБА_9 та їх син ОСОБА_11, колегія суддів вважає, що є усі правові підстави для визнання за нею права власності на ? частину майна колгоспного двору у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою вулиця Жовтнева (ОСОБА_12), 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області.

Підстав для застосування строків позовної давності згідно до статей 71, 75 ЦК УРСР або позовної давності згідно до статті 267 ЦК України до цих вимог ОСОБА_3 немає, так як на час припинення існування колгоспного двору вона була малолітньою, та порушення свого права безпосередньо повязує з моментом отримання відповідачкою ОСОБА_13 як останнім членом колишнього колгоспного двору свідоцтва про право на спадщину, що було видано у 2016 році.

Також при вирішення позовних вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_8 про визнання за ними права власності у порядку спадкування за законом, після смерті їх батька, колегія суддів керується статтями 549, 560 ЦК УРСР, які були чинні на час правовідносин, які виникли між сторонами, та враховує, що особливість спадкування майна колгоспного двору, коли спадщина в колгоспному дворі відкривалася лише після смерті останнього його члена (стаття 563 ЦК УРСР), відпала з часу ведення в дію Закону від 6 березня 1990 року «Про власність в СРСР» з 1 липня 1990 року, а тому з цього часу такі вимоги щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору повинні вирішуватися в загальному порядку.

Окрім цього, видача свідоцтва про право на спадок не повязується із строком позовної давності (стаття 561 ЦК УРСР), так як особа, яка прийняла спадщину, може його отримати, починаючи з моменту спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Виходячи з викладеного, наявні законні підстави для визнання частково недійсним виданого свідоцтва із визнання права власності у порядку спадкування за законом, після смерті члена колгоспного двору ОСОБА_11, за його доньками як спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину, на ? частину будинку, тобто по 1/8 частині за кожною із позивачок ОСОБА_3 і ОСОБА_8.

Такий висновок судової колегії відповідає як нормам статті 1301 ЦК України, а також узгоджується із розясненнями, викладеними у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, у відповідності до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом, у тому числі внаслідок порушення у звязку з його видачею прав інших осіб тощо.

За таких обставин колегія суддів керуючись пунктами 3, 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_8, та ухвалити нове, яким їх вимоги задовольнити частково.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, і ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_8 скасувати і ухвалити нове, яким їх вимоги задовольнити частково.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке видане 19 квітня 2016 року державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_10, померлого 7 квітня 2005 року, недійсним в частині права спадкоємця ОСОБА_9 на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою вулиця Жовтнева, 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_3 як колишнім членом колгоспного двору право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою вулиця Жовтнева, 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_11, померлого 8 лютого 2000 року, на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою вулиця Жовтнева, 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_11, померлого 8 лютого 2000 року, на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою вулиця Жовтнева, 17 село Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча О.О.Ямкова

Судді С.Ю.Колосовський

ОСОБА_14