Справа № 214/4020/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Рендюк Н.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові кошти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 16.02.1991 року в Слободській селищній раді Кагарлицького району Київської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. За час подружнього життя в них народилися діти: дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5, обидві ІНФОРМАЦІЯ_1.

З відповідачем з 2008 року фактично не ведуть спільного господарства та сумісне проживання припинили. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.02.2012 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Діти залишилися проживати разом з нею та перебувають на її утриманні. До 2013 року відповідач в добровільному порядку надавав матеріальну підтримку на утримання неповнолітніх дітей. Але, вже понад три роки відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати своїх дітей, добровільно допомоги на утримання дітей не надає.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно зі ст. 183 СК України частина заробітку (доходу) матері чи батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ст. 182 СК при визначенні розміру частки заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, просить суд взяти до уваги, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина не має. Відповідач має постійне джерело доходу, у його власності є нерухоме майно, він здійснює власну підприємницьку діяльність.

Крім того, їхні спільні неповнолітні дочки стоять на обліку кардіолога та ортопеда в КЗ "Криворізька міська дитяча лікарня №4", що відповідно підтверджується відповідними викопіюванням з їх амбулаторних карт. Діти навчаються у спеціалізованому санаторному навчальному закладі - ОКЗО "Криворізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат № 7 І-ІІ ступенів" За своїми функціями цей заклад є одночасно навчально-виховним і лікувально-реабілітаційним. Він забезпечує в повному обсязі поєднання загальноосвітньої підготовки в обсязі державних вимог до освіти з тривалим оздоровленням, лікуванням та реабілітацією учнів, хворих на сколіоз. Крім того, в 2014 році Крістіна перенесла операцію по видаленню пахової грижі. У зв'язку з зазначеним дочки швидко піддаються різним захворюванням, часто потребують лікування, оздоровчих курсів та відпочинку, проходження регулярних медичних оглядів. Враховуючи наведене постійно виникають додаткові витрати на лікування та утримання їхніх спільних неповнолітніх дітей.

Згідно з ч.1 ст.180 СК України, встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності зі ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності з ч.2 ст.185 СК України додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У відповідності з п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі, при цьому участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору

Додаткові витрати на утримання їхніх спільних дітей в середньому становлять 800 грн. на місяць.

Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає фінансової допомоги на утримання дітей. На даний час її заробіток знаходиться на рівні мінімальної заробітної плати.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви.

Представник позивачки у судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення слухання справи та про причини неявки у судове засідання, не подавав, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи. Крім того, подав до суду письмові заперечення, згідно яких зазначив, що з позовом повністю не згоден. Перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, від якого у них народились доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, обидві ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання даного шлюбу, створив нову сімю з іншою жінкою ОСОБА_8. Офіційно з якою не були одружені, однак від їхніх відносин в них народилось дві дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4. Даний «цивільний шлюб» в нього також не тривав довго, через певний час з ОСОБА_8 розійшовся. Наразі, 04.12.2015 року знову одружився з Лютовою (нині - ОСОБА_10) ОСОБА_11 і на даний час з дружиною чекають на третю дитину, що доводиться відповідними медичними документами. Створивши нову сімю, від свого обовязку щодо утримання доньок, він не відмовився, а навпаки, щомісяця надавав певну суму коштів задля їх утримання. Окрім фіксованої суми, додатково купував одяг, взуття, продукти харчування та інше. Так, наприклад, допомагав ОСОБА_6 у сплаті послуг за освіту у НУ «Одеська юридична академія», про що свідчить оригінал квитанції про оплату вартості навчання. Платником у даній квитанції зазначена донька, однак фактично вартість навчання сплатив він, про що, сподівається, підтвердить і сама позивач. Крім того, його батько, що мешкає у Росії, також щомісяця, за його проханням, переказував кошти своїм онукам. Даний факт підтверджується доданими квитанціями (фотокопії квитанцій йому переслав батько за допомогою електронної пошти т. я. їх оригінали за допомогою звичайного поштового зв`язку досилались би кілька тижнів). Таким чином, від свого обовязку не відмовлявся та не відмовляється, однак, незрозуміло чому позивачка вказує на його ухилення від утримання дітей. Розмір, у якому позивачка просить стягнути з нього аліменти, для нього є також незрозумілим та вкрай завеликим. Адже, не має стабільного офіційного заробітку, натомість працює на короткотривалих підробітках. Наразі, зараз мав намір поїхати на заробітки закордон. Окрім трьох доньок, що має з позивачкою, ще має двох дітей від другого шлюбу, які також знаходяться на його утримані. До того ж, враховуючи нинішній стан його третьої дружини, а саме її вагітність, на підтримання якої необхідно також чимало коштів, має нести витрати на дороговартісні аналізи, обстеження, консультації провідних лікарів, УЗД та ін. Так як чекають на появу нової дитини, наразі готують одяг, дитячі меблі, коляску, медичні ліки та інше. Це також потребує чималих затрат. Крім того, позивачка не враховує те, що згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей спільно. При цьому позивачка не надає докази щодо свого майнового стану, заробітку тощо. Таким чином, колишня дружина вирішила даний обовязок покласти виключно на нього, що є вкрай несправедливим. Враховуючи наведене затребувана сума аліментів повинна бути зменшена вдвічі та становити 1/8 частину від усіх видів доходу. Також вважає, що зазначена позивачем у її позові інформація про те, що він не має інших дітей, не сплачує нікому аліментів та вже 3 роки не надає їй матеріальної допомоги на утримання їхніх спільних дітей, є неправдивою. Щодо додаткових витрат, взагалі, в даній частині позову, вимоги не обґрунтовані та не повинні прийматись до уваги. До позову, окрім висновків спеціалістів-лікарів, не надано жодних доказів щодо витрат, які понесла позивачка для лікування дітей, хоча в свою чергу, він надавав чималу суму коштів, задля такого лікування. Тому в даній частині, просить суд відмовити позивачці у задоволені вказаної вимоги. Крім того, зазначає, що від свого обовязку не має наміру відмовлятись, та сплачувати розмір, затребуваних позивачкою, аліментів, не має просто фізичної можливості, зважаючи на вищенаведені обставини. Просить стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/8 частини від усіх видів моїх доходів. У задоволенні інших позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: паспорт (а.с.3,4), свідоцтва про народження (а.с.5,6), рішення суду (а.с.7), довідка (а.с.8), висновок спеціаліста (а.с.9,10,11), епікриз (а.с.12), довідка (а.с.13), висновок спеціаліста (а.с.14,15), довідка (а.с.16), свідоцтва про народження (а.с.34,35), свідоцтво про шлюб (а.с.36), календар вагітності (а.с.37), обмінна карта (а.с.38-39), квитанція (а.с. 40), опис документів (а.с.41), квитанції (а.с.42,43,44,45,46,47,48,49,50, 51,52,53), товарні чеки (а.с.57,58,59), чеки (а.с.60,61,62,63,64), товарний чек (а.с.65), довідка (а.с.66).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

Позивачка та відповідач є батьками дітей : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Діти проживають з позивачкою, на утримання дітей відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає.

Крім дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідач має дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання яких аліменти не сплачує.

Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12, яка станом на 20.06.2017 року перебувала у стані вагітності. Діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувають на обліку у лікарів кардіолога та ортопеда. Дитина ОСОБА_4 у серпні 2014 року перенесла операцію по видаленню пахової грижі та має лівосторонній сколіоз 1 ст. Дитина ОСОБА_5 має порушення осанки.

Позивачка несе додаткові витрати на дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що викликані хворобами дітей, повязані зі здачею аналізів, купівлею ліків.

Позивачка, крім неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, має на утриманні повнолітню доньку ОСОБА_6, яка навчається у НУ «Одеська юридична академія».

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, письмовими доказами: свідоцтвами про народження (а.с.5,6), довідкою (а.с.8), висновками спеціалістів (а.с.9,10,11, 14,15), епікризом (а.с.12), довідками (а.с.13,16), свідоцтвами про народження (а.с.34,35), свідоцтвом про шлюб (а.с.36), обмінною картою (а.с.38-39), довідкою (а.с.40), чеками, квитанціями (а.с. 61,62,63,64), товарним чеком (а.с.65), довідкою (а.с.66).

Квитанції (а.с.42-53) суд не приймає до уваги, оскільки текст їх прочитати неможливо, з них не вбачається хто саме, кому саме здійснював перекази, а також не вбачається мета платежу.

Дані про вагітність ОСОБА_12 суд не приймає до уваги, так як ці відомості наведені станом на червень 2017 року.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно Стаття 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оскільки діти проживають з позивачкою, а відповідач на їх утримання матеріальної допомоги не надає, суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що діти позивачки страждають хронічними захворюваннями, вік дітей, а також ту обставину, що відповідач не довів, що з ним проживають інші діти, на утримання яких він також сплачує аліменти, суд вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку дітей, які проживають з позивачкою достатнім розміром аліментів буде ? частина від всіх видів його заробітку (доходу).

Як передбаченого ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, щоОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають на обліку у лікарів кардіолога та ортопеда, ОСОБА_4 у серпні 2014 року перенесла операцію по видаленню пахової грижі та має лівосторонній сколіоз 1 ст., ОСОБА_5 має порушення осанки, позивачка несе додаткові витрати на дітей, що викликані хворобами дітей, та повязані зі здачею аналізів, купівлею ліків. Зважаючи на те, що діти хворіють на захворювання, які мають ознаки хронічних, суд вважає, що особливі обставини потребують додаткових витрат, в яких відповідач зобовязаний брати участь в розмір 800 грн. на місяць.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 180 - 182, 185, 191 СК України, ст. ст. 8,10,11, 208, 212, 214, 215, 224, 367,88 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 липня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1 додаткові кошти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 13 липня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов