пр. № 2-к/759/6/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши клопотання Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення мирового суду судової дільниці № 3 Красноперекопського судового району м. Ярославля від 18.11.2016 року відносно ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення мирового суду судової дільниці № 3 Красноперекопського судового району м. Ярославля від 18.11.2016 року відносно ОСОБА_1

Дослідивши матеріали клопотання та документи, що до нього додаються, суддя вважає за необхідне повернути його до Головного територіального управління юстиції у м. Києві з наступних підстав.

Відповідно до ст.390 ЦПК України рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

В силу ч.2 ст.392 ЦПК України, якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

При зверненні до компетентного суду України стягувач зазначив, що боржник, ОСОБА_1, проживає за адресою: Україна, АДРЕСА_1. Доказів про місцезнаходження боржника чи його майна за адресою: Україна, АДРЕСА_1, стягувач не надав.

Згідно вжитих заходів судом, встановлено, що вул. Волкова, в м. Києві немає, натомість є вул. Космонавта Волкова, що юрисдикційно не відноситься до Святошинського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити ім'я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання чи місцезнаходження його майна. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України крім цього, заява повертається у випадках, коли:справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи, що місце проживання боржника ОСОБА_1 у Святошинському районі м. Києва не значиться, як і не встановлено місцезнаходження майна в зазначеному районі, суддя вважає, що в силу вимог ст. 392 ЦПК України, дане клопотання не підлягає розгляду за підсудністю Святошинському районному суду м. Києва та підлягає поверненню до Головного територіального управління юстиції у м. Києві для направлення до належного суду.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 209, 210, 223, 293, 294, 392 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення мирового суду судової дільниці № 3 Красноперекопського судового району м. Ярославля від 18.11.2016 року відносно ОСОБА_1,, та додані документи повернути до Головного територіального управління юстиції у м. Києві для направлення до належного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: