Справа № 481/1309/17
Провадж.№ 2/481/523/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

02.11.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря Кузьміної Н.П., позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання ,

Встановив:

23.10.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на термін навчання у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є її рідним батьком. Шлюб між батьками було розірвано рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 13.12.2011 року. До досягнення позивачкою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання, однак після досягнення позивачкою 18-річного віку відповідач відмовляється сплачувати аліменти. На теперішній час позивачка навчається в Запорізькому державному медичному університеті на заочній формі навчання на контрактній основі. Позивач зазначає, що заробітної плати вона на даний час не має, мати сплатила за першу половину навчання сім тисяч гривень, однак забезпечити позивачці стовідсоткову оплату за навчання та надалі повністю утримувати її мати не має можливості. У зв'язку з вищевикладеним просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на період навчання до досягнення 23 років, в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити їх.

Відповідач у судовому засіданні частково визнав позов. Пояснив, що він не відмовляється допомагати доньці матеріально, однак з урахуванням того, що він має родину і утримує також доньку своєї цивільної дружини від першого шлюбу , просив задовольнити позов частково.

Вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання і другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Як розяснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно копії свідоцтва про народження серії І-ФП № 008459, виданого 04 листопада 1999 року Новобузьким відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області (а.с. 6).

З 2017 року позивачка ОСОБА_1 є студенткою першого курсу заочної форми навчання Запорізького державного медичного університету Міністерства охорони здоровя України, за спеціальністю фармація, промислова фармація. Вартість освітніх послуг становить за весь термін навчання 64850,00 грн., із яких 7000,00 грн. вже сплачено. Дані факти підтверджуються Договором № Ф 3-МСФ-45 від 14.07.2017 року, довідкою Запорізького державного медичного університету від 01.09.2017 року № 10760 та квитанцією № 18098433 (а.с. 8-9, 10).

Відповідач ОСОБА_2 на даний час працює у Баратівському психоневрологічному інтернаті на посаді молодшої медичної сестри по догляду за хворими. Середня заробітна плата відповідача на даний час складає 6058,82 грн, що підтверджується довідками Баратівського психоневрологічного інтернату від 31.10.2017 року ( а.с.19-20).

З 11.06.2015 року по 22.06.2016 року відповідач ОСОБА_2 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції у м. Волновасі Донецької області, та селах Новотроїцьке, Старогнатівка та Гранітне Донецької області (а.с.18).

Тому, врахувавши наведені правові норми, обставини справи, суд виходить із того, що відповідач є працездатною особою, офіційно працює, має постійний заробіток який значно перевищує розмір мінімальної заробітної плати в Україні станом на 2017 рік, інших утриманців не має, має гарний стан здоровя, а тому є таким, який зобов'язаний та має можливість утримувати повнолітню доньку, оскільки остання потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням в університеті. .

З врахуванням зазначених обставин та положень ст.183 СК України, суд вважає, що найбільш повно відповідатиме охоронюваним інтересам дитини спосіб визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки стягнення аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягає задоволенню.

Так ч.2ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Але зазначені положення не застосовуються до встановлення розміру аліментів, що підлягають стягненню на повнолітню дочку чи сина, а застосовуються лише до дітей (тобто до осіб яким не виповнилося 18 років).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Керуючись ст. 3, 11, 56, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІДН НОМЕР_1) жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1, аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 23.10.2017 року на період навчання доньки, але не більш як до досягнення нею 23 років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 гривні 00 копійок.на користь держави

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Новобузький районний суд протягом 10 днів з дня його отримання..

Суддя