Справа № 373/2171/16-ц Головуючий у І інстанції Керекеза Я. І.
Провадження № 22-ц/780/4277/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 26 26.10.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Журби С.О.,

суддів Лівінського С.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна»звернулося до суду із позовом, який мотивувало наступним:

18 лютого 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 623 грн. 18 коп. строком на 6 місяців зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитом.

Відповідно до розділу 2 зазначеного договору відповідач після належного виконання умов договору, може отримати кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на емітовану їй кредитну картку зі сплатою 2,49 % на місяць по операціях розрахунків карткою за товар та послуги в мережі Інтернет та 3,49% на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. Оскільки відповідач першу суму кредиту повернула вчасно, банк направив їй поштою кредитну карту із встановленим по ній вищевказаним кредитним лімітом.

Відповідач використала частину наданого їй кредиту, однак вчасно свої зобов'язання з його повернення не виконала, у зв'язку з чим станом на 22 листопада 2016 року заборгованість за кредитом становила 21 035,48 грн., з яких 19 175,40 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 1860,08 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Згідно укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору факторингу №22/12/14/3 від 22 грудня 2014 року банк передав останньому право вимоги до відповідача, що випливають із умов вищевказаного кредитного договору. 10 листопада 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна»листом з описом направило на адресу відповідача повідомлення № 200892491 про зміну кредитора у зобов'язанні та вимогу про погашення заборгованості, однак вказані вимоги були залишені без задоволення заборгованість за кредитом погашена не була, у зв'язку з чим позивач й просив суд стягнути на його користь таку заборгованість з відповідача.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2017 року у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для її вирішення, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Скаргу обґрунтовував тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наданим доказам по справі та не взято до уваги ту обставину, що відповідач отримала кредитну картку з кредитним лімітом в 15 000,00 грн., здійснювала платежі щодо повернення кредитних коштів, відтак є всі підстави для задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в повній мірі відповідає наведеним вимогам, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов'язок доведення обґрунтованості своїх посилань за допомогою належних та допустимих засобів доказування передбачений й положеннями ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було належним чином доведено факт отримання відповідачем кредитної карти, відтак і факту видачі їй кредиту у вигляді встановлення ліміту на зазначену банківську карту. З наведеною позицією суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду. Як стверджує позивач, вказана карта була направлена відповідач поштою. В той же час жодного належного та допустимого доказу отримання відповідачем карти до суду представлено не було. Заперечує факт отримання такої карти й сама відповідач. За таких умов дане посилання залишилося недоведеним, відтак не може бути прийняте судом.

Оскільки в ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт видачі кредиту, суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив у задоволенні вимоги щодо його повернення. При цьому колегія суддів апеляційного суду критично відноситься до посилань апелянта щодо того, що факт отримання кредиту відповідачем підтверджується фактом здійснення операцій по картці, оскільки жодних даних з приводу того, хто саме проводив такі операції, матеріали справи не містять. Не ідентифікують особу, що проводила такі операції, й сам характер здійснених за картою платежів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а його рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких умов передбачені законом підстави для скасування рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Згідно положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: С.В. Лівінський

А.С. Сержанюк