Справа №591/5988/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1658/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 вересня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

17 серпня 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 08 червня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ КБ «Дельта») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 005-15800-080611, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок № 7894 в національній валюті України гривні, надав відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 7000 грн. У відповідності до договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінію, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 15 липня 2015 року становить 38 547,81 грн. Просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору на загальну суму 38547,81 грн., яка складається з: тіло кредиту 19523,80 грн, прострочене тіло кредиту 6371,57 грн., заборгованість за відсотками 12652,44 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 38 547 грн. 81 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2016 року вказане заочне рішення скасовано.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19 вересня 2017 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 38 547 грн. 81 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовити. В доводах апеляційної скарги посилається на недотримання в повній мірі судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування фактичних обставин справи. Зазначає, що відповідно до розрахунку ціни позову, наданого позивачу судом зазначено, що відсоткова ставка становить 0,00%, хоча згідно умов договору банком було встановлено процент за користування кредитною лінією 0,0001%. Окрім того, позивачем нараховано процентну ставку у розмір 3,95% з 02 лютого 2015 року по 15 липня 2015 року, яка не була погоджена сторонами. Суд ухвалив рішення без детального розрахунку заборгованості відповідача з зазначенням відсоткової ставки та періодів нарахування та перевірки законності їх нарахування банком, хоча існує суттєва різниця між нарахованими відсотками на користь банку та зазначеними у договорі. Судом не надано належної оцінки заявам відповідача про порушення позивачем строків позовної давності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4 та представника ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено Договір № 005-18500-080611 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (далі Договір) (а.с. 4-5, Т. 1).

Відповідно до умов ОСОБА_6 відкриває клієнту поточний рахунок з використанням платіжної картки № 7894 в національній валюті України - гривні, випускає та/або надає в користування клієнту платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International та/або MasterСard Worldwide а/або ВОПС ОСОБА_4, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті Кредитна картка № 1 (Visa Classic неіменна), що міститься в Додатку № 1 до цього ОСОБА_6 та згідно з умовами цього ОСОБА_6, Умовами надання Картки і Правил (п. 1.2).

ОСОБА_7 п.п. 1.3, 1.5 ОСОБА_6 надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100 000 грн. та на день укладення цього ОСОБА_6 встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 7000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами та не потребує підписання додаткових угод до цього ОСОБА_6.

Пунктами 2.3, 2.4 ОСОБА_6 передбачено, що клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в ОСОБА_7. Проценти за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом нараховуються Банком у валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня, виходячи з кількості днів в періоді нарахування. При нарахуванні процентів враховується день виникнення та не враховується день повернення заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом по рахунку.

Відповідно до пункту 3.3 ОСОБА_6 клієнт зобовязаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються Банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, визначені Правилами та Тарифами.

ОСОБА_7 п. 3.6 ОСОБА_6 клієнт картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у ОСОБА_7. Обовязковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов ОСОБА_7 до складу ОМП можуть включатися інші платежі.

Пунктом 3.7 ОСОБА_6 передбачено, що у разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими ОМП, клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами.

ОСОБА_7 пунктів 3.14, 3.15, 3.16 ОСОБА_6 перелік послуг, що надаються банком, та їх вартість можуть бути змінені згідно умов, визначених Правилами, у випадку прийняття уповноваженим органом банку відповідного рішення. Про зміну ОСОБА_7 банк повідомляє шляхом розміщення відповідного оголошення на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщенні банку та на сайті банку за 30 календарних днів до вступу у дію таких змін. Якщо клієнт не згодний з новими Тарифами, він має право розірвати цей Договір, повідомивши письмово банк про це у відповідності до умов Правил та до дня введення у дію нових ОСОБА_7 повернути банку в повному обсязі суму наявної заборгованості за кредитом, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, передбачені цим ОСОБА_6 та Тарифами. Якщо до введення в дію нових ОСОБА_7 у строки, визначені Правилами, Банк не отримує від клієнта письмового повідомлення, то нові ОСОБА_7 вважаються погодженими Клієнтом з моменту їх введення.

Відповідно до п. 5.1 ОСОБА_6 з підписанням цього ОСОБА_6 клієнт засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обовязковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього ОСОБА_6.

ОСОБА_7 на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна картка № 1»: частка обовязкового погашення тіла кредиту - 5%;

обов'язковий мінімальний платіж (ОМП) складається з частки обовязкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.6.1), плати за обслуговування (тариф 1.7), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.6.3), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованості минулих періодів;

процент за користування кредитною лінією - 0,0001% річних (тариф 1.6.1),

процент на позитивний залишок 3,00% річних (тариф 1.6.2),

процент за недозволений овердрафт 48% річних (тариф 1.6.3);

плата за обслуговування кредитного залишку, включає в себе надання послуг інформування держателя про стан кредитного залишку у вигляді телефонних дзвінків та надсилання щомісячних виписок по рахунку 3,15% (тариф 1.7);

плата за обслуговування карткового рахунку 9,90 грн. щомісячно (тариф 1.8);

штраф за прострочену заборгованість обовязкового мінімального платежу 0,01%, але не менше та/або не більше 75 грн. у день поповнення карткового рахунку. Включається в ОМП за кожен факт прострочення (тариф 3.1).

29 листопада 2011 року на офіційному сайті позивача було розміщено оголошення про зміну тарифів по кредитним карткам, згідно якого 01.01.2012 року у звязку з оновленням продуктового ряду кредитних карткових продуктів, кредитні картки які оформлені по старим тарифам до 31.08.2011 року, будуть автоматично переведені на нові тарифні плани «Кредитна картка № 1 Бонусна» і «Кредитна картка № 1 Бонусна+», в тому числі власники кредитних карток «Кредитна картка № 1 (Visa Classic неіменна) переведені на Тарифний пакет «Кредитна картка № 1 бонусна» (а.с. 143-144, Т 1).

Відповідно до ОСОБА_7 на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна картка № 1 бонусна» розмір плати за обслуговування кредитного залишку, що включає в себе надання послуг інформування Держателя про стан кредитного залишку у вигляді телефонних дзвінків та надсилання щомісячних виписок по рахунку було збільшено до 3,95% в місяць (тариф 1.6.2) (а.с. 145, Т. 1).

01 грудня 2011 року відповідачу було направлено SMS-повідомлення, що з 01.01.2012 року Вашу картку від ОСОБА_8 буде переведено на тарифи «Кредитна картка № 1 бонусна» (а.с. 191, Т. 1).

Задовольняючи позов ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконала, а тому з неї необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 38547,81 грн.

Проте повністю погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного.

ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка згідно розрахунку банку станом на 15 липня 2015 року становить 38547,81 грн. та складається: тіло кредиту 19523,80 грн., прострочене тіло кредиту 6371,57 грн., відсотки 12652,44 грн., комісії 0,00 грн.

В той же час, як правильно встановлено судом першої інстанції, та не заперечується представником позивача, заборгованість в сумі 12652,44 грн. є не відсотками, а платою за обслуговування кредитного залишку, яка нарахована відповідно до п. 1.7 ОСОБА_7. Перенесення нарахованої плати за обслуговування кредитного залишку на рахунок обліку відсотків відбулося після запровадження в АТ «Дельта Банк» Тимчасової адміністрації у відповідності до Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 255, в підтвердження чого представником банку було надано суду копію листа Департаменту бухгалтерського обліку, звітності та касових операцій АТ «Дельта Банк» від 08.08.2014 року № 15.3-11/043 (т. 1 а. с. 165).

За положеннями частини другої статті 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом. Визнання у такому випадку правочину недійсним в окремому порядку не вимагається.

Зазначені положення законодавства поширюються як на договори як вид правочинів загалом, так і на окремі положення певних видів договорів, зокрема договорів кредиту.

ОСОБА_7 із ч. 1, ч. 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.

За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

ОСОБА_7 із цим Законом послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

В ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» також закріплено визначення поняття «несправедливі умови договору». Так, умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживачу.

Умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином нарахування ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором відповідачу плати за обслуговування кредитного залишку є незаконною, а умова договору про встановлення такої плати нікчемною, так як дії по обліку заборгованості споживача банк здійснює на власну користь. Належних доказів на підтвердження надання послуг інформування відповідача про стан кредитного залишку у вигляді телефонних дзвінків та надсилання щомісячних виписок по рахунку, які, як зазначено у тарифах, включає в себе плата за обслуговування кредитного залишку, позивачем суду не надано. Крім того надання аналогічних послуг передбачено іншими пунктами тарифів, які визначають зовсім інший розмір і порядок їх оплати, а саме: п. 4.1. передбачено надання щомісячної виписки по рахунку: в банку на паперовому носії, електронною поштою, поштою по Україні, плата за цю послугу банку визначена у розмірі 9,90 грн. щомісячно; а п. 4.4. передбачена послуга з надання виписок з рахунку в електронному вигляді за допомогою засобів електронного звязку (електронне СМС повідомлення на мобільний телефон): повідомлення про стан заборгованості не тарифікується, за повідомлення про здійсненні операції визначена плата у розмірі 3 грн. щомісячно. В той же час плата за обслуговування кредитного залишку нараховується щомісячно в останній робочий день поточного місяця, у розмірі 3,95 % від суми використаних кредитних коштів станом на день нарахування, тобто фактично зазначена плата є прихованими процентами за надані кредитні кошти, яка значно перевищує розмір процентної ставки за користування кредитною лінією, з якою погодилась відповідач при укладенні кредитного договору.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції зазначених обставин та положень діючого законодавства не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача плати за обслуговування кредитного залишку в розмірі 12 652,44 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги про пропуск банком строку позовної давності, то з ними колегія суддів не може погодитись, так як порушення зобовязання відповідача щодо сплати обовязкового щомісячного платежу відбулося в травні 2014 року, а до суду банк звернувся 17 серпня 2015 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Враховуючи, що вимогу про стягнення відсотків у розмірі, передбаченому кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» не заявлено, рішення суду першої інстанції на підставі п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні, а розмір стягнутої з відповідача заборгованості зменшенню на суму плати за обслуговування кредитного залишку 12 652,44 грн. (38 547,81 12 652,44 грн. = 25 895,37), яка стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 пропорційно задоволеної частини апеляційної скарги необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 139,18 грн.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.3; 3089 ч. 1 п. 3, п. 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 вересня 2017 року змінити в частині розміру заборгованості та стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 895,37 гривень.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 139,18 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -