Справа №612/597/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року. смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі - головуючого судді Мороза О.І., за участю секретаря Коняєвої Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Близнюки Харківської області цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", представник - Савіхіна Анастасія Миколаївна, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК" (надалі - Банк), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.

19.03.2010 між Банком та ОСОБА_3 укладено договір №б/н (надалі - Договір), за яким вона отримала кредит у розмірі 3500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Свої зобов'язання Банк виконав повністю. Відповідач же, порушила умови Договору і, станом на 13.09.2017, має заборгованість перед Банком на загальну суму 49925,02 гривень, яку і просять стягнути на їх користь із відповідача разом із понесеними судовими витратами - 1600,00 грн.

Сторони про дату, час та місце судових засідань повідомлялися своєчасно судовими повістками про виклик, але в судові засідання не з'явилися.

Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримує(а.с.38).

Відповідач також надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. Вказала, що позов визнає частково. Не визнає вимоги щодо стягнення нарахованої пені оскільки вони не можуть бути застосовані одночасно із стягненням штрафу відповідно до ст. 549 ЦК України. Штраф - у вигляді процентної складової визнає. Штраф у вигляді фіксованої частини не визнає як такий, що суперечить вимогам законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що Банк є публічним акціонерним товариством, юридичною особою та має банківську ліцензію на надання банківських послуг (а.с.34-37).

ОСОБА_3 є громадянкою України, про що свідчить фотокопія її паспорту(а.с.32).

19.03. 2010 між Банком та ОСОБА_3 укладено договір №б/н (надалі - Договір), за яким вона отримала кредит у розмірі 3500,00 гривень на умовах, як викладено вище. Договір складається з анкети-заяви позичальника, додаткової інформації, довідки про умови кредитування з карткою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Умов та правил надання банківських послуг (а.с.6-31).

Договір відповідає вимогам ст.ст. 626-628, 1054,1055 ЦК України і відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами.

Свої зобов'язання згідно Договору Банк виконав.

В порушення умов Договору відповідач, станом на 13.09.2017 має загальну заборгованість перед Банком у розмірі 49925,02 гривень, яка складається із наступного:

- заборгованість за кредитом - 3102,99 грн.,

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 40568,46 грн.,

- заборгованість за пенею та комісією - 3400,00 грн.,

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.,

- штраф (процентна складова) - 2353,57 грн.

Розмір заборгованості підтверджується належним розрахунком (а.с.4-5).

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до Умов надання банківських послуг:

- п.2.1.1.5.5. позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором;

- п.2.1.1.5.6 - у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку боржник повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

- п. 2.1.1.7.6 - при порушені позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже вимоги Банку щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсотків за користування кредитом, штрафу у розмірі процентної складової, суд, з урахуванням думки відповідача, викладеній у письмовій заяві, вважає доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на їх користь штрафу у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 3400.00 грн. пені, проти чого обґрунтовано заперечує відповідач, задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Суд виходить з того, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

Крім того, із ст. 549 ЦК України вбачається і те, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Отже встановлений договором позики вид забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки - 500 грн. як штраф (фіксована частина) не відповідає змісту цього поняття та її правовій природі, як грошової суми, що обчислюється у відсотках до суми зобов'язання.

Отже судом встановлено що ці умови договору не відповідають вимогам закону, а тому в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору - 1600,00 грн.

Сукупність наведених доказів та їх належна оцінка і дають суду підстави для часткового задоволення заявлених позивачем вимог.

На підставі ст.61 Конституції України, ст.ст. 526,549, 626,627,628, 629, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10,11,32, 77, 88, 209,212,214-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Чернігівське,Лозівського району Харківської області, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Близнюківським РВ УМВС України в Харківській області 20 липня 2001 року, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК"ПРИВАТБАНК", 01001, м. Київ, вул. Грушевського буд. 1Д, , МФО №305299, рахунок №3111, заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.03.2010, станом на 13.09. 2017 у розмірі 46025 грн. 02 коп., яка складається із наступного: заборгованість за кредитом - 3102,99 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 40568,46 грн., штраф (процентна складова) - 2353,57 грн., а крім того судові витрати - судовий збір у розмірі - 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., що разом складає 47625 ( сорок сім тисяч шістсот двадцять п'ять ) грн. 02 коп.

В іншому у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Мороз