Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 409/1912/16-ц
Провадження № 22ц/782/354/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Авалян Н.М.

суддів Кострицького В.В., Орлова І.В.

за участю секретаря Козубської А.В.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Луганської області, за участю третьої особи ОСОБА_5, про визнання права власності на нерухоме майно за давністю володіння

встановив

04 серпня 2016 року ОСОБА_3. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на нерухоме майно тваринницьке чотирьохрядне приміщення (корівник) для утримання великої рогатої худоби, розташованого за адресою: вул.Коцюбинського, 3в, смт.Білокуракине, Луганська область, в межах земель ОСОБА_4 територіальної громади площею 0,2250 га, вартістю 59 939 гривень. Позов обґрунтований давністю володіння майном колишнього КСП "Дружба" Білокуракинського району Луганської області.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що суду першої інстанції було представлено достатньо доказів для задоволення позову, які безпідставно проігноровані судом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; представник третьої особи ОСОБА_2 просив відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов ОСОБА_3.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти, які підтверджується матеріалами справи та визнаються сторонами.

06 жовтня 1995 року загальними зборами КСП "Дружба" вирішено затвердити розрахунок вартості майнових паїв членів КСП "Дружба" та доручити правлінню організувати видачу свідоцтв про право на майновий пай в колективній власності відповідно до затверджених списків.

12 квітня 2000 року загальними зборами КСП "Дружба" вирішено створити ліквідаційну комісію та провести ліквідацію КСП "Дружба".

23 липня 2000 року зборами ліквідаційної комісії КСП "Дружба" вирішено передати будівлю корівника тридцяти трьом членам колишнього КСП "Дружба" відповідно до затвердженого списку.

Довіреною особою, уповноваженою на отримання майна, був позивач, який не був членом КСП "Дружба"

Право власності пайщиками на частку в цьому майні не було зареєстроване.

Реєстрація права власності на спірне нерухоме майно здійснена 14 лютого 2014 року на підставі рішення суду за колишнім членом КСП "Дружба" ОСОБА_5, але в подальшому визнана недійсною у зв'язку із скасуванням рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов пред'явлений до неналежного відповідача. При цьому суд врахував керівні роз'яснення, надані в пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 р. №5, в якому зазначено, що відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. А з представлених позивачем доказів встановлено, що ОСОБА_4 селищна рада Луганської області не є попереднім власником спірного майна або правонаступником когось з тридцяти трьох співвласників. Позивачу достовірно відомо, що спірне майно в 2001 році передано в результаті розпаювання майна колишнього КСП "Дружба" тридцяти трьом співвласникам-фізичним особам, які уповноважили позивача отримати майно.

Апеляційний суд з вказаним висновком погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи.

Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред'явленим позовом.

Виходячи з закріпленого в статті 11 Цивільного процесуального кодексу України принципу диспозитивності цивільного процесу, позивач має право на власний розсуд обрати спосіб захисту права, який він вважає для себе найбільш прийнятним та ефективним та вказати відповідача, якого він вважає відповідальним за заявленими позовними вимогами.

За змістом статей 11,31,119,215 Цивільного процесуального кодексу України підстави та предмет позову визначає позивач, які суд не може змінити за власної ініціативи без згоди на це позивача.

У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої предявлено позов, суд відмовляє в задоволенню позову до неналежного відповідача, про що зазначено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2.

Належними відповідачами у спорі про визнання права власності на майно за набувальною давністю, як правильно зазначив суд, слід вважати всіх співвласників спірного нерухомого майна, до яких позов не був предявлений. А без залучення до участі у справі всіх належних відповідачів суд не вправі був робити висновки щодо обґрунтованості позовних вимог.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що позов пред'явлений до органу місцевого самоврядування, оскільки позивачу невідомі колишні власники спірного майна і зауважує з цього приводу наступне.

Ці доводи спростовуються змістом позовної заяви, в якій позивач посилається на те, що колишні співвласники (пайщики) отримали від нього за належні їм частки спірного майна оплату в грошовій або натуральній формі. Отже, позивач обізнаний про колишніх власників. Тим більше, що він був довіреною особою пайщиків, які довірили йому отримати майно, що підтверджується списком, в якому зазначені тридцять три особи, в тому числі і син позивача. Крім того, всі ці особи були мешканцями одного села. Можливо, що хтось з співвласників змінив місце проживання, але це не є перешкодою для пред'явлення позову із зазначенням в позові останньої відомої адреси відповідача. Також не виключається, що хтось з співвласників помер, але в такому випадку позов пред'являється до правонаступників колишнього власника (його спадкоємців).

Апеляційний суд також не приймає до уваги, що доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 селищна рада Луганської області є належним відповідачем і з цього приводу зауважує наступне.

Дійсно, належним відповідачем у справах за позовом про визнання права власності за набувальною давністю може бути орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, але виключно у тому разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю.

Але, як правильно встановив суд, співвласники спірного майна відомі, але з причин, які представник позивача не може пояснити суду, позивач наполегливо не бажає звертатись з позовом до співвласників.

Також не можна заперечувати, що у певних випадках у справах за позовами про визнання права власності за набувальною давністю належним відповідачем може бути визнаний орган місцевого самоврядування, до якого відноситься ОСОБА_4 селищна рада Луганської області. Однак, питання визначення такого органу в якості належного відповідача треба розглядати індивідуально у кожному випадку. Зокрема, за встановлених судом обставин належним відповідачем ОСОБА_4 селищна рада Луганської області могла бути визнана у випадку, якщо вона є правонаступником будь-кого з колишніх власників (у разі відумерлості спадщини).

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 308 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 307, статтями 308, 313, 315, 317, 319, 323-325, 327 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білокуракинськго районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Авалян Н.М

Судді Кострицький В.В.

ОСОБА_7