Справа № 577/1040/17
Провадження № 2/577/511/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Лошкарьовій Н.В.

з уч. представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Конотопської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у спілкуванні з сином, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначити способи її участі у спілкуванні та вихованні дитини у формі систематичних побачень з сином кожні вихідні, за бажанням дитини, проводити вихідні та канікули за місцем її проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебула з відповідачем у шлюбі, який рішення Конотопського міськрайонного суду від 25.06.2015 року було розірвано. Від шлюбу в них народився малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. За усною домовленістю, між нею та відповідачем, вони визначили, що син буде проживати з батьком. Після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає її спілкуванню з дитиною. На неодноразові прохання надати можливість бачитись з дитиною відповідач відмовляє. З метою врегулювання питання спілкування та побачень з дитиною, вона зверталась до служби у справах дітей Конотопської районної державної адміністрації. 24.06.2016 року було винесено рішення, щодо місця і часів побачення. Але відповідач і надалі чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, тому вона звернулася до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1, кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову не заперечує, просить його задовольнити.

Представник третьої особи: служби у справах дітей Конотопської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач вказана матір»ю, а відповідач - батьком (а.с. 2).

Згідно копії рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2015 року шлюб між ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.3).

З рішення районної комісії з питань захисту прав дитини від 24.06.2016 року вбачається, що визначено спосіб участі у вихованні та праві спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька або матері, за бажанням дитини, у кожний другий та четвертий вихідний місяця (а.с. 5).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтями 149, 159 Сімейного кодексу Українивстановлено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування.

Згідно ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучені зі своєю матір'ю.

Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, має належні матеріально-побутові умови для забезпечення потреб дитини і у неї створені належні умови для її виховання.

Керуючись Конвенцією про права дитини, ст. ст. 141, 149, 155, 157, 161 СК України, ст.ст.10, 11, 14, 60, 174, 208, 209, 213-215, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у формі систематичних побачень за місцем проживання матері, за бажанням дитини, кожні вихідні місяця та шкільні канікули.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Буток Т. А.