Справа № 444/1034/17
Провадження № 2/444/634/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судових засідань ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 про розірвання договору та стягнення аліментів ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 про розірвання договору та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем, ОСОБА_5, було укладено шлюб, який був зареєстрований за №120 у відділі РАЦС Жовківського районного управління юстиції Львівської області, про що було видано Свідоцтво серії 1-СГ №076515.

Стверджує, що за час перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак спільне життя не склалось і відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 03.11.2015 року шлюб між ними було розірвано. Їх син проживає разом із відповідачкою.

Зазначає, що 21.10.2015 року було укладено договір між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів, відповідно до якого було врегульовано стосунки між батьками з приводу виконання обов'язків по вихованню та утриманню дитини.

Проте вказує, що договір не виконується відповідачем і систематично нею порушується п.5, так він не має можливості спілкуватися та проводити час з сином з причини того, що відповідач це заперечує і говорить йому, що сина зможе побачити тільки за рішенням суду, і це змусило його звернутися до органу опіки та піклування та з відповідним позовом до Жовківського районного суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Вважає, що відповідачка своєю позовною заявою від 28.11.2016 року просить в Жовківського районного суду змінити п. 6 договору та викласти цей пункт в іншій редакції, що повністю змінює суть, зміст договору та порушує його добру волю при укладенні договору. Його цим позовом ОСОБА_5 змушує до договору, а це повністю виключає його добровільне виконання взятих на себе по даному договору зобов'язань.

Позивач зазначає, що Сімейним кодексом України встановлено порядок і спосіб утримання неповнолітніх дітей, які проживають окремо від одного з батьків, на його думку спірний договір суперечить ст. 181 даного кодексу, а так як він працює, аліменти повинні стягуватися в частці від заробітку.

У зв'язку з тим, що сторона вимагає часткову зміну договору, це, на його думку, є втратою, позбавленням того на що він розраховував при укладенні договору, у зв'язку з тим, що відповідач не дає йому можливості спілкуватися з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вважає, що є достатні умови для розірвання договору.

Стверджує, що так як він має постійну роботу, то відповідно до закону аліменти повинні бути встановленні в частині від заробітку. Встановлюючи розмір частки на утримання ОСОБА_7, просить врахувати те, що він має на утриманні ще одну неповнолітню дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Просить розірвати договір між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів від 21 жовтня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1123 та встановити аліменти на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 для утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 щомісячно 1/4 частину заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на його користь суму сплачених судових витрат.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримали повністю з підстав наведеній у ній, просять задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак її представник ОСОБА_4 проти позову заперечив повністю та пояснив, що жодних перешкод у спілкуванні позивача з дитиною його довірителька не здійснює, вона не заперечує зустрічам батька з дитиною.

Заслухавши думку позивача та його представника, які підтримали позовні вимоги, думку представника відповідача, який заперечив проти задоволення позовних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

З позовної заяви вбачається, що позивачем та відповідачем, ОСОБА_5, було укладено шлюб, який був зареєстрований за № 120 у відділі РАЦС Жовківського районного управління юстиції Львівської області, про що було видано Свідоцтво серії 1-СГ №076515.

За час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак через те, що спільне життя не склалось, рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 03.11.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Їх син проживає разом із відповідачкою.

Дані факти стверджуються позивачем та не заперечуються представником відповідача, а тому доказуванню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклав з відповідачем договір про порядок проживання, виховання дитини та аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який був посвідчений приватним нотаріусом Жовківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано у реєстрі за № 1423.

Суд вважає, що позивачем у позовній вимозі допущено описку, оскільки останній стверджує, що договір зареєстровано у реєстрі за № 1123.

Позивач в позовній заяві вказує, що, на його думку, даний договір суперечить статті 181 Сімейного кодексу, оскільки він працює, то аліменти, на думку позивача, повинні стягуватися в частці заробітку.

У відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір, аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

З даного приводу слід зазначити, що питання про стягнення аліментів в частці від доходу ОСОБА_2 вже було предметом розгляду у Жовківському районному суді Львівської області і 17.05.2017 року у справі № 444/2629/16-ц, провадження № 2/444/159/2017 вирішено змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 в частці від доходу платника в розмірі 1/4 всіх доходів щомісячно шляхом внесення змін до договору про порядок проживання, виховання дитини та аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який був посвідчений приватним нотаріусом Жовківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано у реєстрі за №1423 від 21.10.2016 року та укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а саме: абз. 1 п. 6 Договору викладено у наступній редакції: «на утримання дитини батько зобовязується щомісячно здійснювати сплату аліментів у розмірі 1/4 частки власного доходу в порядку та спосіб, визначений законодавством України для виконання аліментних зобовязань відповідно до ст.187 СК України шляхом подання відповідної заяви про відрахування аліментів за місцем своєї роботи», абз.2 п.6 Договору викладено у наступній редакції: «батько зобовязується додатково раз на рік (до кінця травня поточного року) виплачувати кошти в розмірі 2 місячних платежів, визначеного абз.1 п.6 Договору для забезпечення відпочинку дитини.»

Додатково слід вказати, що дане рішення оскаржилося позивачем ОСОБА_2 і на момент розгляду цієї справи, справа № 444/2629/16-ц, провадження № 2/444/159/2017 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Жовківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про зміну розміру та способу стягнення аліментів знаходиться на розгляді у Апеляційному суді Львівської області.

Твердження позивача про те, що відповідач не дає йому можливості спілкуватися з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, жодним чином не підтверджені, позивачем не подано жодного доказу звернення до служби у справах дітей Жовківської РДА Львівської області чи до виконавчого комітету Жовківської міської ради для усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, а сам факт звернення з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні не є тією обставиною, що звільняє від доказування, оскільки згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участі ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Водночас позивачем на підтвердження подано лише ухвалу про відкриття провадження у справі, що не є кінцевим рішенням, яким встановлюються будь-які обставини, що не підлягають доказуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні ствердив, що відповідач не заперечує щодо зустрічей та спілкування позивача з їх дитиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

А тому у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про розірвання договору між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів від 21.10.2015 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, який посвідчено приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 1423 слід відмовити у звязку із її недоведеністю позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Також пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Позивачем ОСОБА_2 в позовній заяві стверджується, що син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає разом із відповідачкою.

А тому саме право на звернення з позовом про стягнення аліментів в разі розірвання договору між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів від 21.10.2015 року мала б право відповідач ОСОБА_5, а тому суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про встановлення аліментів на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 для утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 до досягнення дитиною повноліття у звязку із її безпідставністю.

Так як судом відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2, то відповідно слід відмовити у задоволенні його вимоги про стягнення судового збору з відповідача.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 недоведені, безпідставні та необгрунтовані, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 77, 212-215, 294 ЦПК України, ст. 626, 651 Цивільного кодексу України, ст. 180-184 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про розірвання договору між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів від 21.10.2015 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, який посвідчено приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 1423- відмовити.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про встановлення аліментів на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 для утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 до досягнення дитиною повноліття- відмовити.

У задоволенні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_5 на його користь сплачених судових витрат- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подаються апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.