Справа № 180/1133/17
Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Нанічкіної Н.М.
з секретарем Ганоченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про зняття арешту на майно,
У липні 2017 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа: державна виконавча служба Марганецького міського управління юстиції (далі ВДВС Марганецького МУЮ) про зняття арешту на майно. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що у квітні 2001 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до неї про стягнення боргу за договором займу та з клопотанням про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на все майно, що їй належить, а саме на квартиру № 37 будинку № 8 по Східному кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області та кафе-бар, загальною площею 30,4 кв.м, за адресою вул.Проектна,1-а в м.Марганець Дніпропетровської області. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18.10.2001 року клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Постановою ВДВС Марганецько МУЮ від 26.11.2001 року накладений арешт на все майно ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження. 28.11.2001 року постанова ВДВС Марганецького МУЮ направлена державному нотаріусу і внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в той же день.
13.02.2002 року в позові ОСОБА_2 до неї було відмовлено.
У 2017 році вона вирішили продати кафе-бар по вул.Проектна, 1-а в м.Марганець Дніпропетровської області, але зясувала, що на кафе-бар накладений арешт. Просить суд зняти арешт на все майно, накладений згідно ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18.10.2001 року.
Позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи двічі повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.
Третя особа: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, який є правонаступником відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, повідомлена про дату та час розгляду справи, однак в судове засідання представник третьої особи не прибув, заяв та клопотань від нього не надходило.
З урахуванням положень статті 224 ЦПК України та думки позивача, яка в наданій заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлено, що 18 жовтня 2001 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу про забезпечення позову у справі № 2-116/02 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1
26 листопада 2001 року державним виконавцем ВДВС Марганецького МУЮ постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1 (а.с.5). В той же день дана постанова була направлена державному нотаріусу і внесена до Єдиного реєстру (а.с.5 на звороті).
13 лютого 2002 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором займу відмовлено (а.с.4). Питання щодо зняття арешту в майна ОСОБА_1 вказаним рішенням суду вирішено не було.
Відповідно до ст.155 Цивільного процесуального кодексу України, що діяв на момент забезпечення позову та ухвалення рішення у цивільній справі, ухвала про забезпечення позову може бути скасована судом, який розглядає справу. Питання про скасування забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розглядові питання про скасування забезпечення позову.
Якщо в позові буде відмовлено, вжиті заходи по забезпеченню позову зберігаються до набрання рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з постановленням рішення або після цього постановити ухвалу про скасування забезпечення позову.
Цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором займу була знищена у 2012 року у звязку із закінченням терміну зберігання, про що архіваріусом Марганецького міського суду Дніпропетровської області складено довідку від 31.10.2017 року.
Отже, встановити, чи розглядав суд питання скасування забезпечення позову, на даний час не є можливим.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК).
За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у їх сукупності, зясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до такого.
Позивач має всі законні підстави звернутися до суду із заявою про зняття арешту з майна, яке їй належить.
Арешт на майно ОСОБА_1 накладений метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором займу. 13 лютого 2002 року в позові було відмовлено, і в 2012 році архівна цивільна справа була знищена у звязку із закінченням терміну зберігання. Питання щодо скасування або зняття арешту, накладеного з метою забезпечення позову, не вирішено.
Отже, на даний час арешт та заборону відчуження не знято, позивач позбавлена права користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтованим, у звязку з чим підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись 3, 10, 11, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про зняття арешту на майно - задовольнити повністю.
Зняти арешт зі всього майна ОСОБА_1, накладений 13 жовтня 2006 року реєстратором: Марганецька нотаріальна контора за № 3887248, підстава обтяження: постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції від 26 листопада 2001 року про арешт майна боржника, № 3068, 28.11.2001 року, архівний запис № 100715-67 від 15.05.2002 р.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Н. М. Нанічкіна