Провадження № 2/225/1781/2017
Справа № 225/3529/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі :

головуючого судді - Мигалевича В.В.,

за участю

секретаря Голубової О. О.,

представників позивача - ОСОБА_1,

ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначив, що 22.10.2004 року померла його матір, ОСОБА_7, яка постійно на момент смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в. Юності 1/52. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді ? частини зазначеної вище квартири. Відповідно до свідоцтва про право власності на вказану квартиру 1/2 частина її на праві приватної власності належить позивачу по справі. Позивач вказує, що на момент смерті спадкодавця він перебував на пенсійному забезпеченні та проживав разом з нею в зазначеній квартирі, де проживає і зараз. Весь цей час він сплачував та продовжує сплачувати комунальні витрати.

При зверненні у листопаді 2016 року до нотаріальної контори м. Торецька з метою прийняття спадщини, ОСОБА_5 стало відомо, що спадкодавцем ОСОБА_7, 05.12.1996 року було складено заповіт на імя ОСОБА_3, яка є сестрою позивача, тому у наданні свідоцтва про право на прийняття спадщини ОСОБА_5 було відмовлено.

Позивач вважає, що має право на 1/4 частину спадкового майна (від 1/2 частини яка належала ОСОБА_7В.), а саме: квартири АДРЕСА_1., тому в позові просить скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2016 року № 1657/02-14, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на імя ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_7 у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 та визнати за ним право власності на 1/4 частину спадкового майна (обовязкової частки) від 1/2 частки спадкової квартири за адресою: Донецька область, м. Торецьк, смт. Північне, вул. Юності 1/52.

В судове засідання позивач не прибув, його інтереси відповідно довіреності від 12.08.2016 року, посвідченою спеціалістом 1 категорії виконавчого органу Північної селищної ради ОСОБА_8, представляє ОСОБА_1, яка в суді повністю підтримала вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги також підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_6 державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в суді позовні вимоги не визнала, пояснила, що є спадкоємицею за заповітом 1/2 частини квартири за адресою: м. Торецьк, с. Північне, в. Юності 1/52, тому вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги також не визнав, зазначив, що позивач не має права на обовязкову частку у спадщині, оскільки на день її відкриття не досяг пенсійного віку, який відповідно до закону України «Про загальнообовязкове держане пенсійне страхування» для чоловіків складає 60 років, у звязку з чим просить відмовити в задоволенні вимог.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що спілкувалася з померлою ОСОБА_7 в період з 1970 по 2000 роки . Зазначила, що син померлої ОСОБА_7 ОСОБА_5В, який є позивачем по справі разом з матірю не проживав, а лише відвідував її приблизно раз на тиждень.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що підтримувала дружні стосунки з померлою ОСОБА_7, зазначила, що з нею ніхто з дітей не проживав, та її ніхто не доглядав. Син ОСОБА_5 приходив лише відвідувати матір, часто перебував у нетверезому стані. Донька ОСОБА_3 також приходила відвідувати матір.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надала пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_10, уточнила, що останні сім років перед смертю ОСОБА_7 проживала одна.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та її представника, які приймали участь у розгляді справи, свідків, проаналізувавши та оцінивши надані докази, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач по справі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_7, що підтверджено наявною у справі копією свідоцтва про народження серії І-НО № 719600 від 30.08.2016 року, яке видане посадовою особою ОСОБА_6 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.16).

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 23.10.1995 року, виданого відділом державного житлового фонду УЖКГ в/о «Дзержинськвугілля», квартира АДРЕСА_3 (Кірове) м. Торецька (Дзержинська) Донецької області належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.17).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 956991 від 19.08.2016 року, виданого посадовою особою Дзержинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_7 померла 22 жовтня 2004 року, про що 22.10.2004 року зроблено відповідний актовий запис № 217 (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_7 позивач звернувся до ОСОБА_6 державної нотаріальної контори із заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак державним нотаріусом ОСОБА_12 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що спадкодавець залишила заповіт на належну їй 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 на імя ОСОБА_3, яка прийняла спадщину у встановлений ст. 1270 ЦК України строк (а.с.12).

Позивач не згоден з тим, що відповідач ОСОБА_3 прийняла спадщину за заповітом у вигляді 1/2 частини квартири за адресою: м.Торецьк, с.Північне, в. Юності 1/52 після смерті ОСОБА_7, вважає, що він має право на обовязкову частку у спадщині у вигляді 1/4 частки спадкового майна (від 1/2 частки квартири, яка належала ОСОБА_7В.) та просить скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2016 року № 1657/02-14, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на імя ОСОБА_13 після смерті ОСОБА_7 у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_5; визнати за ним, ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину спадкового майна (обовязкової частки) від 1/2 частки спадкової квартири за адресою: Донецька область, м. Торецьк, смт. Північне, вул. Юності 1/52.

З огляду на це суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове держане пенсійне страхування» непрацездатними громадянами є особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до закону;

Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 померла 22 жовтня 2004 року, та саме цей день вважається днем відкриття спадщини. При цьому в матеріалах справи відсутні докази непрацездатності ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 лютого 2014 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_14 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України (справа про право на обовязкову частку у спадщині повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця), вирішив: В аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обовязкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності.

Даючи оцінку наявній у матеріалах справи довідці МСЕК серії 10 ААА № 377073 про встановлення першої групи інвалідності безстроково ОСОБА_5 (а.с.10), суд зазначає, що така група інвалідності встановлена позивачу 14.04.2010 року, тобто після відкриття спадщини. Доказів на підтвердження непрацездатності ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини (22 жовтня 2004 року), або на підтвердження наявності у позивача на момент відкриття спадщини статусу людини з інвалідністю стороною позивача не надано.

Разом з цим, відповідно до змісту п. 2 ч. 1 ст. 1200 ЦК України, яка на підставі ч. 1 ст. 8 ЦК України підлягає застосуванню до спірних відносин, непрацездатними особами є особи, які досягли пенсійного віку, встановленого законом.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове держане пенсійне страхування» для чоловіків визначено пенсійний вік 60 років.

Судом встановлено, що позивач по справі народився 03 квітня 1955 року (а.с.11). Матір позивача померла 22 жовтня 2004 року (а.с. 14).

З листа Управління пенсійного Фонду України № 10777/03 від 08.11.2017 року (а.с.96) вбачається, що з 06.10.1997 року ОСОБА_5 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за наявності 25 років стажу на підземних роботах. Отже, на день відкриття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті матері позивача, він не досяг пенсійного віку в розумінні ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове держане пенсійне страхування».

Таким чином суд приходить до висновку про те, що позивач не має права на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_7, оскільки на день відкриття спадщини (22 жовтня 2004 року) він мав вік 49 років, відповідно не досяг пенсійного віку 60 років, встановленого для чоловіків Законом України «Про загальнообовязкове держане пенсійне страхування», а вихід його на пенсію на пільгових умовах не свідчить про його непрацездатність і права на обовязкову частку у спадщині не дає.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/4 частину спадкового майна (обовязкова частка) від 1/2 частини спадкової квартири за адресою м. Торецьк, с. Північне, вул. Юності, 1/52, яка належала померлій 22.10.2004 року ОСОБА_7.

Решта позовних вимог є похідними від зазначеної вище позовної вимоги, тому ці позовні вимоги є такими, що також не підлягають задоволенню.

У підсумку, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 10, 15, 60, 212, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу після спливу строку на його апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: