набрала чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/1652/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2017 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Пилипенко І.О.,

при секретарі: Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка, Херсонської області цивільну справу за поданням головного державного виконавця Чаплинського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_1, погодженого із начальником відділу ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чаплинського районного суду Херсонської області знаходиться цивільна справа за поданням головного державного виконавця Чаплинського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_1, погодженого із начальником відділу ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, посилаючись на те, що на виконанні Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області знаходиться виконавче провадження №51388422 щодо виконання виконавчого листа, виданого Комсомольським районним судом міста Херсона про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ "Компанія "Дніпро" матеріальної шкоди, заподіяної підприємству на суму 15282,02 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3 10.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З часу відкриття виконавчого провадження ОСОБА_3 борг не сплатив, до Чаплинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Херсонській області без поважних причин не з'явився.

Просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту до моменту виконання своїх боргових зобовязань за рішенням суду.

Державний виконавець Самарський Ю.А. в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду подання повідомлявся належним чином.

Суд дослідивши матеріали подання приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа, виданого 27.01.2014 року Комсомольським районним судом м.Херсона стягнуто з ОСОБА_3 на користь ВАТ "Компанія "Дніпро" варість відновленого ремонту пошкодженого автомобіля - 14757,22 грн., за послуги експертної оцінки - 295 грн., витрати пального при самовільному пробігу - 78,50 грн., витрати по сплаті держмита - 151,30 грн.

Постановою державного виконавця від 10.06.2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-125/05, виданого 27.01.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення вартості відновлення ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 15 282 грн. 02 коп.

З відповідей, які надано на запит державного виконавця з Пенсійного фонду України слідує, що відомостей про те, що боржник ОСОБА_3 працює за трудовим договором, отримує пенсію - - відсутні.

З відповідей, які надано на запит державного виконавця з Державної податкової служби України слідує, що відомостей про те, що боржник ОСОБА_3 має відкриті рахунки у банках та інших фінансовий установах - відсутні.

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 24.10.2017 року ОСОБА_3 є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1. Постановою Бериславського ВДВС від 16.12.2005 року накладено арешт на вказане нерухоме майно належне ОСОБА_3

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Пунктом 2 ст. 6 цього Закону України передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

У пункті 3 Постанови № 6 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У звязку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обовязків, передбачених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 377-1 ЦПК, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Із матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не було надано жодного доказу на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов'язань та вчиняє дії, які ускладнюють виконання рішення суду. Із долучених до матеріалів долучених до заяви слідує, що боржник поштову кореспонденцію не отримував у зв'язку із тим, що він за адресою: АДРЕСА_2 не проживає. Таким чином, державним виконавцем не долучено до матеріалів заяви доказів про те, що боржник обізнаний про стягнення з нього кредитної заборгованості виконавчою службою та доказів того, що боржник отримував виклики державного виконавця та має намір покинути територію України.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням, доведення якого є обов'язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, в матеріалах даної справи немає.

При цьому, судом враховано, що застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

З огляду на викладене в задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст.377-1 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Чаплинського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_1, погодженого із начальником відділу ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.О. Пилипенко