Справа № 143/1436/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2017 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Марченко Л.В,.

за участю - секретаря Горбатюк Т.Б.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Погребище справу за позовом ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на обєкт нерухомого майна,-

Встановив:

13.10.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 28.09.2000 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Сонячна, 12, м. Погребище Вінницької області. Договір було укладено у письмовій формі без нотаріального посвідчення.

Згідно, даного Договору, ОСОБА_3 продав, а позивачка ОСОБА_2 купила житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Вінницька область, м. Погребище, вул. Сонячна №12.

Право власності продавця на вказаний житловий будинок посвідчується Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння, яке видане Виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської Ради народних депутатів.

При укладанні вказаного договору купівлі-продажу між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов, як-то предмет договору, ціна, порядок розрахунків тощо. На виконання зобов'язань покупця, позивачка сплатила продавцю кошти в сумі 12 000 грн., що підтверджується пунктом 1.2 договору.

Однак, на початку листопада 2000 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_3 з проханням посвідчити нотаріально вказаний договір. Проте, продавець відмовився від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу, посилаючись на свою зайнятість. А згодом, 22.11.2000 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-АМ № 132172 (а.с. 8).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_1 кожен окремо, просили позовні вимоги задовольнити, визнати договір купівлі продажу дійсним та визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, направив до суду телефонограму в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Беззаперечно встановлено, що між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, було укладено договір купівлі-продажу (а.с.13), при укладенні даного договору між ними були досягнуті та погоджені всі належні умови купівлі-продажу житлового будинку, господарських будівель та споруд. Встановлено, що предмет договору, а саме житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташований в м. Погребище по вул. Сонячна, 12, Вінницької області та належав ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння (а.с. 9), технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду (а.с.10-12).

Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються:

- ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;

- ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом;

- п.2 ст.218 ЦК України , якщо правочин , для якого законом встановлена недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення ,зокрема шляхом прийняття виконання, суд може визнати такий договір дійсним.

- ч.2 ст.220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Оскільки між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, було укладено договір купівлі-продажу (а.с.13), при укладенні даного договору між ними були досягнуті та погоджені всі належні умови купівлі-продажу житлового будинку, господарських будівель та споруд. Встановлено, що предмет договору, а саме житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташований в м. Погребище по вул. Сонячна, 12, Вінницької області та належав ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння (а.с. 9), технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, тому з метою захисту майнових прав позивачки необхідно позов задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11, 213,214,215,256 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дійсним нотаріально не посвідчений, договір купівлі-продажу житлового будинку від 28.09.2000 року, що розташований в м.Погребище по вул. Сонячна, № 12, Вінницької області, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 51,9 кв.м., житловою площею 19,2 кв.м., позначений в технічному паспорті літерою «А»; веранда, позначена літерою «а»; хлів, позначений літерою «Б»; погріб, позначений «п/б», що розташований в м.Погребище по вул. Сонячна, № 12, Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Погребищенський районний суд.

Суддя