Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/684/16-ц
Провадження № 2/506/37/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2017 року с.м.т. ОСОБА_1

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ЧЕБОТАРЕНКО О.Л.

секретаря НЕЧИТАЙЛО Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. ОСОБА_1 цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області про встановлення факту належності на праві приватної власності житлового будинку, факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, з подальшим його уточненням, посилаючись на те, що після смерті його діда ОСОБА_3, який помер 02 грудня 1983 року, залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в с.м.т Окни Одеської області на вул. Козацької Слави №5А (до зміни найменування та нумерації в с.м.т. ОСОБА_1 Одеської області на вул. Карла Маркса 3). У діда народилась донька його мати ОСОБА_4, яка після реєстрації шлюбу з його батьком ОСОБА_5 також проживали в зазначеному будинку, в якому все життя проживав і він. Після смерті діда мати продовжувала проживати в зазначеному будинку та фактично прийняла спадщину. 13 березня 1994 року помер його батько, а 03 грудня 2001 року і мати. У його батьків, крім нього, був ще один син ОСОБА_6, який 07 червня 2014 року також помер. Тому він вважає себе єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не має можливості у звязку з відсутністю правовстановчих документів на зазначений будинок. Тому він просив встановити факт належності зазначеного будинку на праві власності його діду ОСОБА_3 та факт прийняття спадщини після смерті діда його матірю ОСОБА_4 та визнати за ним право власності на зазначений будинок в порядку спадкування після смерті матері.

Позивач в судовому засіданні на задоволенні первісного позову наполягав, надавши аналогічні пояснення. В подальшому, після уточнення позовних вимог, позивач в судове засідання не зявився.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. На задоволенні позову наполягає /а.с.101/.

Представник відповідача до суду не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позов визнає /а.с.100/.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_3 помер 02 грудня 1983 року /а.с.8/.

Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в с.м.т Окни Одеської області на вул. Козацької Слави №5А (до зміни найменування та нумерації в с.м.т. ОСОБА_1 Одеської області на вул. Карла Маркса 3), в якому він почав проживати разом зі своєю сімєю ще до 1944 року та проживав до березня 1979 року /а.с.21-24, 78-80/.

Як вбачається з витягу з погосподарських та домових книг Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, в зазначеному будинку вже з 1944 року проживала сімя ОСОБА_3 Відомості про мешканців до 1944 року відсутні /а.с.78-80/.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 16.05.2013 року № 24 - 753/0/4 - 13 при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Мін'юсту Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудови зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинок колгоспного і робітничого двору.

Наявність таких записів у погосподарській книзі Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області є підставою для встановлення факту належності на праві власності вказаного житлового будинку ОСОБА_3, який помер 02 грудня 1983 року /а.с.8/.

ОСОБА_7, яка у звязку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на «Чабан», є донькою ОСОБА_3 /а.с.10, 50/, а тому відповідно до ст.529 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, є його спадкоємицею за законом першої черги.

Ст.549 ЦК Української РСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у випадках:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з витягу з погосподарських та домових книг Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 продовжувала проживати в вищевказаному житловому будинку /а.с.17, 78-80/.

Крім того, ОСОБА_4 користувалась земельною ділянкою, розміром 0,06 га, яка належить до земель громадської та житлової забудови за адресою: с.м.т. Красні Окни Одеської області, вул. Карла Маркса 3 (після зміни найменування та нумерації в с.м.т. ОСОБА_1 Одеської області на вул. Козацької Слави, 5а) /а.с.17, 19, 20/.

Крім того, на імя ОСОБА_4 було виготовлено технічний паспорт та вищезазначений житловий будинок /а.с.21-24/.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, фактично вступивши у володіння спадковим майном.

Крім того, з наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області копії спадкової справи до майна померлого 02 грудня 1983 року ОСОБА_3, вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_8, як син спадкодавця. При цьому заява подана в межах визначеного законом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини 07 травня 1984 року. Крім нього, з аналогічною заявою звернувся ОСОБА_9, як син спадкодавця, однак зазначена заява подана з пропуском визначеного ст.549 ЦК Української РСР шестимісячного строку. При цьому на зазначеній заяві є відмітка про те, що ОСОБА_8, який вчасно подав заяву про прийняття спадщини, дає згоду своєму брату ОСОБА_9 на прийняття спадщини /а.с.56-61/.

Відповідно до ст.550 ЦК Української РСР, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

За таких обставин, враховуючи, що після смерті ОСОБА_3 прийняли спадщину ОСОБА_4 /фактично/ та ОСОБА_8 /вчасно подавши заяву до нотаріальної контори/, а дозвіл ОСОБА_9 на прийняття спадщини після закінчення визначеного законом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини відповідно до вимог ст.550 ЦК Української РСР має бути надано всіма спадкоємцями, які прийняли спадщину, то ОСОБА_9 не може вважатися таким, що прийняв спадщину, так як згода на прийняття ним спадщини ОСОБА_4 не надана, а тому спадщина в рівних частках має ділитися лише між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, частка кожного з яких складає 1/2 частину.

Таким чином, суд вважає, що факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3, в склад якої входить 1/2 частина вищезазначеного будинку підтверджений.

ОСОБА_4 померла 03 грудня 2001 року. /а.с.11/.

Її чоловік ОСОБА_5, помер 13 березня 1994 року, а син ОСОБА_6, помер 07 червня 2014 року /а.с.10, 12, 13/.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалась /а.с.47/.

Позивач, ОСОБА_2, є сином ОСОБА_4, а тому відповідно до ст.529 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, є її спадкоємцем за законом першої черги.

На момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, позивач був неповнолітнім, проживав в зазначеному вище житловому будинку та продовжував в ньому проживати і після її смерті, а тому відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, він прийняв спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном.

Вартість зазначеного житлового будинку складає 15500 грн. /а.с.24/.

Таким чином, оскільки позивач згідно зі ст.ст. 529, 549 ЦК Української РСР, як спадкоємець за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, має право на майно в порядку спадкування, а саме на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в с.м.т Окни Одеської області на вул. Козацької Слави №5А (до зміни найменування та нумерації в с.м.т. ОСОБА_1 Одеської області на вул. Карла Маркса 3), але на даний час не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вищезазначене майно, то його права та інтереси підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ним права власності на зазначене майно.

При цьому, так як ОСОБА_4 належав не цілий будинок, а лише його 1/2 частина, то позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /житловий будинок з господарськими спорудами/.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт належності на праві приватної власності ОСОБА_3, який помер 02 грудня 1983 року, житлового будинку з господарськими спорудами №5А, розташованого на вулиці ОСОБА_10 в с.м.т. ОСОБА_1 Одеської області (до зміни найменування та нумерації №3 на вул. ОСОБА_11 в с.м.т. ОСОБА_1 Одеської області).

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті батька ОСОБА_3, який помер 02 грудня 1983 року, у вигляді 1/2 частини житлового будинку №5А з господарськими спорудами, розташованого на вулиці ОСОБА_10 в с.м.т. ОСОБА_1 Одеської області (до зміни найменування та нумерації №3 на вул. ОСОБА_11 в с.м.т. ОСОБА_1 Одеської області).

Визнати право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку №5А з господарськими спорудами, розташованого на вулиці ОСОБА_10 в с.м.т. ОСОБА_1 Одеської області (до зміни найменування та нумерації №3 на вул. ОСОБА_11 в с.м.т. ОСОБА_1 Одеської області), вартістю 15500 грн. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 03 грудня 2001 року, розяснивши позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Красноокнянський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в той же строк з моменту отримання копії рішення.

ГоловуючийОСОБА_12