Справа № 752/8956/17
Провадження № 2/752/3748/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
19 липня 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Мирошниченко О.В.
при секретарі: Мархотко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» до ОСОБА_1, про відшкодування збитків, -
У квітні 2017 року КП «Київміськсвітло» звернулося до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.03.2016 року на Столичному шосе в м. Києві в бік Набережно-Корчуватської, у розмірі 32 664,82 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн.
В обґрунтування позову зазначено про те, що 31.03.2016 року, приблизно о 04 год. 40 хв., у Голосіївському районі м. Києва, а саме по вул. Столичне шосе в бік Набережно-Корчуватської, сталася дорожньо-транспортна пригода. Водій «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив зіткнення з перешкодою, а саме з електроопором зовнішнього освітлення, яка відповідно до п. 4 ч.1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» є елементом (частиною) об'єкту благоустрою.
Вина відповідача у вчиненні правопорушення за ст. ст. 124, 130 КУпАП встановлена постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2016 року.
Позивач вказує, що пошкоджене внаслідок вищевказаної ДТП обладнання електромережі зовнішнього освітлення, яке було змонтоване на електроопорі і забезпечувало зовнішнє освітлення, є комунальною власністю територіальної громади м. Києва. Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло», на балансі якого обліковуються електромережі зовнішнього освітлення м. Києва, у найкоротший термін виконало за свій рахунок роботи по відновленню пошкодженої електромережі зовнішнього освітлення м. Києва.
Відповідно до кошторисних розрахунків, які складено відповідно до Правил визначення вартості будівництва ДСТУ БД.1.1-1:2013, ремонт мережі зовнішнього освітлення за адресою: АДРЕСА_1, необхідність якого зумовила ДТП, склала 32 664,82 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений судом у встановленому ст. ст. 74, 76 ЦПК України порядку. Судові повістки повернулись до суду без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання.
На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України , за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 31.03.2016 року о 04 год. 40 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, в м. Києві по вул. Столичне шосе в бік Набережно-Корчуватської, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив зіткнення з перешкодою (опорою освітлення), що призвело до пошкодження ТЗ, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п.п. 2.9, 12.3 ПДР України.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09. 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 6).
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.03.2016 року о 04 год. 40 хв., у м. Києві по вул. Столичне шосе в бік Набережно-Корчуватської, що призвело до пошкодження електроопори зовнішнього освітлення, є доведеною.
Електроопора зовнішнього освітлення, яка відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» є елементом (частиною) об'єкту благоустрою.
Встановлено, що пошкоджене внаслідок вищевказаної ДТП обладнання електромережі зовнішнього освітлення, яке було змонтоване на електроопорі і забезпечувало зовнішнє освітлення є комунальною власністю територіальної громади м. Києва та обліковується на балансі Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло».
Розмір відшкодування збитків, завданих об'єкту благоустрою, відповідно до п. 1.7 Методики визначення відновної вартості об'єктів благоустрою, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 03.11.2008 року за № 326, пов'язаний із усуненням пошкодження об'єкта благоустрою, що виникли безпосередньо в результаті дій винної особи або як наслідок таких дій, і складається з вартості робіт на його відновлення до стану функціонального використання такого об'єкта, який відповідає вимогам державних стандартів, норм і правил.
У випадку відновлення об'єктів благоустрою шляхом проведення будівельно-монтажних або ремонтно-будівельних робіт, відновна вартість об'єктів благоустрою визначається за стандартами, нормами і правилами, які діють у будівництві (п. 2.6 Методики).
За вимогами ст. 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», усунення пошкоджень або відновлення елементів благоустрою здійснюється винною особою власними силами або шляхом перерахування на рахунок балансоутримувача суми відновної вартості пошкодженого майна. І тільки у випадку, якщо особу, яка пошкодила чи знищила елементи благоустрою, не виявлено, відновлювальні роботи проводяться за рахунок власника об'єкта благоустрою (ч. 5 ст. 19 Закону про благоустрій).
Відповідно до зведених кошторисних розрахунків вартості будівництва відновлення мережі зовнішнього освітлення на вул. Столичне шосе в бік Набережно-Корчуватської від 15.06.2016 року КП електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло», необхідність якого обумовлена ДТП, склала 32 664,82 грн. (а.с. 8, 9-10).
Вказані кошторисні розрахунки вартості будівництва не суперечать матеріалам справи та не викликають сумнівів за відсутності інших будь-яких належних та допустимих доказів щодо розміру заподіяної шкоди. Таким чином, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 32 664,82 грн.
Згідно вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», збитки, завдані об'єкту благоустрою в результаті порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, підлягають відшкодуванню в установленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками визнаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до положень ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.
Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання (ч. 1 ст. 1187 ЦК України).
Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. (ч. 4 ст. 1166 ЦК України).
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ст. 19 Закону України ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» оцінка завданих збитків, спричинених протиправним пошкодженням чи знищенням елементів благоустрою, проводяться безпосередньо балансоутримувачем.
Частиною 2 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», на балансоутримувача покладено обов'язок належного утримання та своєчасного ремонту об'єкту благоустрою.
Згідно з ч. 3 ст. 19 цього ж Закону, у випадках пошкодження чи знищення елементів благоустрою, винна юридична чи фізична особа усуває пошкодження (відновлює елементи благоустрою) власними силами або за домовленістю з балансоутримувачем перераховує на його рахунок суму відновної вартості.
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання повноважень наданих ч. 2 ст. 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», в порядку встановленому Методикою визначення відновної вартості об'єктів благоустрою, що затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 03.11.2008 р. №326, позивачем визначена вартість ремонту мережі зовнішнього освітлення, необхідність якого виникла в наслідок ДТП, в сумі 32 664,82 грн., що підтверджується кошторисними розрахунками (а.с. 8, 9-10).
Як визначено в ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем не вжито заходів на відновлення об'єкту благоустрою, що пошкоджений з його вини.
Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню,
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 600 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, ст. ст. 3, 11, 14, 1166, 1171, 1187 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 57, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Позов- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Тернопільської обл., громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) на користь Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» збитки, завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 32 664 (тридцять дві тисячі шістсот шістдесят чотири) гривень82 копійки та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя