Справа № 161/6890/17
Провадження № 2-о/161/146/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Турук І.Р.

з участю: прокурора Яненко В.В.

представника заявника ОСОБА_3

заінтересованої особи ОСОБА_4

особи щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 міста Луцька про госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу,-

в с т а н о в и в:

Волинська обласна психіатрична лікарня № 1 міста Луцька звернулась до суду з заявою про госпіталізацію недієздатного ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, 03.05.2017 року поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька, доставлений мамою-опікуном ОСОБА_4 в звязку з різким погіршенням стану здоровя: був збуджений, агресивний, дратівливий. Діагноз: «Помірна розумова відсталість (імбецильність), ускладнена (хв..Дауна)». За даними А/К, на ДО в ВОПЛ перебуває з 1996 року з приводу помірної розумової відсталості. Неодноразово лікувався і обстежувався в ВОПЛ №1 м. Луцька. Остання госпіталізація з 29.12.2016 року по 26.03.2016 рік, інвалід 1А групи довічно. За даними медичної карти амбулаторного хворого №48798, медичної карти стаціонарного хворого № 1342 та заяви опікуна ОСОБА_4 від 03.05.2017 року вбачається, що в картині психологічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки негативізм, некерованість, імпульсивність, агресивність до оточуючих.

Згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 03.05.2017 року ОСОБА_5 інвалід 1А групи довічно, страждає на тяжкий психічний розлад «Помірна розумова відсталість, ускладнена розладами поведінки з психомоторним збудженням. Хв.Дауна», який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку у звязку з неодноразовими вчиненнями в минулому та реальними даними в даний час вчинити дії, що становлять безпосередньо небезпеку для життя і здоровя оточуючих.

У заяві вказується також, що рішенням Луцького міського суду від 13.01.2004 року ОСОБА_5 визнано недієздатним та рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради за №172 від 29.04.2004 року його опікуном призначено матір ОСОБА_4.

На підставі викладеного просить продовжити лікування недієздатного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 у Волинській обласній психіатричній лікарні №1 міста Луцька строком до 1 місяця.

В судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр ОСОБА_3 заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд заяву задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію недієздатного ОСОБА_5 до психіатричного закладу.

Заінтересована особа ОСОБА_4. в судовому засіданні просила заяву задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

З пояснень сторін, матеріалів справи встановлено, що рішенням Луцького міського суду від 13.01.2004 року ОСОБА_5 визнано недієздатним та рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради за №172 від 29.04.2004 року його опікуном призначено матір ОСОБА_4 (а.с. 6,7).

Згідно висновку комісії лікарів психіатрів №384 від 03.05.2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, поступив на стаціонарне лікування до ВОПЛ №1 м. Луцька 03.05.2017 року за заявою опікуна ОСОБА_4 від 03.05.2017 року, в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки негативізм, некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих. )». За даними А/К, на ДО в ВОПЛ перебуває з 1996 року з приводу помірної розумової відсталості. Неодноразово лікувався і обстежувався в ВОПЛ №1 м. Луцька. Остання госпіталізація з 29.12.2016 року по 26.03.2016 року, інвалід 1А групи довічно. З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого № 48798, медичної карти стаціонарного хворого № 1342 та заяви опікуна ОСОБА_4 від 03.05.2017 року, відомо, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки негативізм, некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих. Таким чином, ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад «Помірна розумова відсталість, ускладнена розладами поведінки з психомоторним збудженням Хв.Дауна», який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку у звязку з неодноразовими вчиненнями в минулому та реальними даними в даний час вчинити дії, що становлять безпосередньо небезпеку для життя і здоровя оточуючих. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару (а.с. 4).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Таким чином, на основі викладеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та продовжити госпіталізацію ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатричному закладі - Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 міста Луцька строком на 1 місяць.

На підставі Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 15, 57-60, 212-215,279-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Продовжити строк госпіталізації недієздатного ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 у психіатричному закладі Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 міста Луцька строком на 1 (один) місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення про задоволення заяви про продовження строку госпіталізації до психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк

Присяжні : ОСОБА_1

ОСОБА_2