БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/4701/17
провадження № 2/361/2658/17
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

23 листопада 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15 січня 2016 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 371 520 (триста сімдесят одна тисяча пятсот двадцять) грн., що було еквівалентно 14 386 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят шість) дол. США, про що відповідач 15 січня 2016 року власноручно написав розписку. У свою чергу, відповідач взяв на себе зобовязання повернути ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі еквівалентному зазначеній у ОСОБА_5 сумі доларів США (за курсом НБУ) на день вимоги про повернення грошових коштів. Так як умовами ОСОБА_5 позики не визначено термін повернення грошової позики, позивач направив відповідачу вимогу від 10.11.2016 р. про повернення боргу за вказаним ОСОБА_5. Однак, відповідач до цього часу грошові кошти не повернув, у звязку із чим перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 14 386 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят шість) доларів США, що станом на предявлення даного позову відповідно до офіційного курсу НБУ становить 374 323 (триста сімдесят чотири тисячі триста двадцять три) грн. 72 коп. Також, станом на дату предявлення даного позову, боржник ОСОБА_4, окрім вказаної суми основного боргу, повинен сплатити неустойку у розмірі 33 663,24 долари США, що еквівалентно 875 917 (вісімсот сімдесят пять тисяч девятсот сімнадцять) грн. 50 коп.

З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути із ОСОБА_4 борг за ОСОБА_5 позики, розмір якого з урахуванням основної суми та неустойки становить 1 250 241 (один мільйон двісті пятдесят тисяч двісті сорок одна) грн. 22 коп.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання його представник ОСОБА_6 подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. .Одночасно просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

15 січня 2016 року між ОСОБА_3 (далі Позикодавець) та ОСОБА_4 (далі Позичальник) укладено Договір позики, відповідно до п. 1.1 якого Позикодавець передав грошові кошти Позичальнику у розмірі 371 520 (триста сімдесят одна тисяча пятсот двадцять) грн., що еквівалентно 14 386 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят шість) доларів США на день укладення договору (відповідно по курсу НБУ), а Позичальник зобовязався повернути Позикодавцеві грошові кошти у розмірі еквівалентному зазначеній у ОСОБА_5 сумі доларів США (за курсом НБУ) на день вимоги про повернення грошових коштів (згідно п. 2 ст. 254 ЦК України).

Як передбачено п. 1.2. вказаного ОСОБА_5 позики сума позики передана Позичальнику у повному обсязі в день укладення ОСОБА_5. Також, за вказаним пунктом, сторони погодили, що підписання ОСОБА_5 підтверджує фактичне отримання Позичальником позики у повному обсязі.

Згідно даних розписки ОСОБА_4 отримав у борг від ОСОБА_3 відповідно до договору позики грошові кошти у розмірі 371 520 (триста сімдесят одна тисяча пятсот двадцять) грн., що еквівалентно по курсу НБУ на дату підписання договору 14 386 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят шість) доларів США.

ОСОБА_5 позики вбачається, що строк повернення позики сторонами у договорі не встановлено.

19 листопада 2016 року позивач направив на адресу ОСОБА_4 вимогу про повернення йому розміру позики. Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем боргу позивачу.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлено термін виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін.

Зі змісту статті 533 ЦК України вбачається, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на викладені обставини вбачається, що між сторонами укладено договір позики грошових коштів у розмірі 14 386 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят шість) доларів США, що підтверджується договором позики та розпискою.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі за № 6-79цс14, «Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня.

Отже, виходячи із норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та із наведеного у позовній заяві розрахунку позивача, який суд бере до уваги, вбачається, що станом на 04.08.2017 р. 1 долар США за офіційним курсом НБУ становив 26,02 грн., а тому розмір боргу відповідача перед ОСОБА_3 становить 14 386 дол. США х 26,02 грн. = 374 323 (триста сімдесят чотири тисячі триста двадцять три) грн., який підлягає стягненню із відповідача.

Разом з тим, вимога позивача щодо стягнення із ОСОБА_4 неустойки у розмірі 33 663,24 дол. США, що станом на 04.08.2017 р. за офіційним курсом НБУ еквівалентно 875 917,50 грн. підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Як передбачено ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 3.1. ОСОБА_5 позики встановлено, що Позичальник зобовязаний сплатити неустойку у розмірі 1 % за кожен день прострочки.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З огляду на викладене вбачається, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити

розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14).

Із наведеного у позовній заяві розрахунку вбачається, що кількість днів прострочки повернення суми позики становить 234 дні. Отже, відповідно до п. 3.1. ОСОБА_5 позики (234 дні х 1% = 234 %) розмір неустойки становить 2,34 х 14 386 доларів США = 33 663 (тридцять три тисячі шістсот шістдесят три) долари США, що станом на 04.08.2017 р. за офіційним курсом НБУ еквівалентно 875 917 (вісімсот сімдесят пять тисяч девятсот сімнадцять) грн. 50 коп.

Судом встановлено, що розмір основної суми боргу, який підлягає стягненню із відповідача становить 374 323 (триста сімдесят чотири тисячі триста двадцять три) грн., а розмір неустойки, який просить стягнути позивач - 875 917 (вісімсот сімдесят пять тисяч девятсот сімнадцять) грн. 50 коп., що значно перевищує розміру основної суми боргу.

За таких обставин, розмір неустойки, заявлений позивачем до стягнення, підлягає зменшенню до розміру основної суми боргу, а саме 374 323 (триста сімдесят чотири тисячі триста двадцять три) грн.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та взявши до уваги всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 526, 530, 533, 549, 551, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 224-228 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 748 646 (сімсот сорок вісім тисяч шістсот сорок шість) грн. та судовий збір у розмірі 5000 (пять тисяч) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М. Петришин