КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2388/16-ц
Провадження № 2/488/256/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

07.11.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Бучневій К.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

та відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В с т а н о в и в:

08.06.2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, розмір якого в подальшому збільшила та просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на лікування дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50% від фактично витрачених коштів, що становить - 6 015,27 грн. Також просила стягнути з відповідача сплачений нею при подачі позову судовий збір.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008 року по 16.08.2013 року. Від даного шлюбу вони мають дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.04.2016 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

За період з грудня 2015 року по травень 2016 року позивачем було витрачено на лікування дитини 7 698,79 грн., а за період з 10.09.2016 року по 03.10.2016 року ще 4 331,75 грн. Всього на лікування дитини позивачем витрачено 12 030,54 грн. Відповідач нести додаткові витрати на лікування дочки в добровільному порядку не бажає.

Посилаючись на те, що батьки несуть рівні обов'язки щодо утримання дітей, вказана сума підлягає поділу між сторонами у рівних частинах, позивач просила стягнути з відповідача половину від понесених нею додаткових витрат на лікування дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову. Пояснив, що виплачував позивачу аліменти у більшому розмірі, ніж було визначено за рішенням суду, для покриття додаткових витрат на дитину. Вказав, що має на утриманні ще одну дитину від попереднього шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.06.2007 року з нього стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Крім того, проживає з батьками-пенсіонерами, які також перебувають на його утриманні. Також відповідач вказував, що з грудня 2015 року по 21.08.2016 року він був непрацездатним та перебував на обліку як безробітний в Ленінському РЦЗ, отримував допомогу по безробіттю, з якої відраховувались аліменти на утримання дітей. 21.08.2016 року він був знятий з обліку та до теперішнього часу є безробітним, доходів не має, тому не має можливостей сплачувати додаткові витрати на дитину.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з хворобою.

За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008 року по 16.08.2013 року. Від даного шлюбу вони мають спільну дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.04.2016 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судом також встановлено, що потреба у додаткових витратах, пов'язана з хворобою дитини та підтверджується наданими позивачем письмовими доказами: призначеннями лікарів та чеками на ліки та аналізи за період з грудня 2015 року по жовтень 2016 року, відповідно до яких позивачкою було витрачено на лікування дитини - 10 827,16 грн. При визначенні цієї суми суд виходить із доведеності та обгрунтованості понесених витрат та підтвердження призначення відповідних препаратів медичною документацією.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про сплату ним аліментів у більшому розмірі для покриття додаткових витрат на дитину не беруться судом до уваги, оскільки надані ним квитанції не стосуються періодів, за які позивач просить стягнути додаткові витрати.

Суд також знаходить необгрунтованими доводи відповідача про те, що він не працює та не має доходів, оскільки судом встановлено, що він має нормальний стан здоров'я, працездатний, а тому зобов'язаний на підставі ст. 185 СК України брати участь у додаткових витратах на свою неповнолітню дочку.

Разом із цим, суд приймає до уваги наявність у відповідача ще однієї неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, і те, що він зобов'язаний сплачувати аліменти на її утримання згідно рішення Ленінського районного судуд м. Миколаєва від 06.06.2007 р., а тому вважає необхідним стягнути з нього 1/3 частину від документально підтверджених витрат на лікування дитини - ОСОБА_4, що становить - 3 609,05 грн. (10 827,16 : 3).

Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача належить стягнути з відповідача сплачений нею при подачі даного позову судовий збір пропорційно задоволених вимог, у розмірі - 330,72 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 10, 11, 214-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування додаткових витрат на дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3 609.05 грн., та судовий збір у розмірі 330,72 грн., а всього стягнути на суму - 3 939,77 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.І. Селіщева