Справа № 202/6716/17
Провадження № 2/202/2948/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у серпні 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів та відсутність взаєморозуміння, через що вона та відповідач проживають окремо з листопада 2016 року, у звязку з чим просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засідання представник позивача позов підтримала та просила задовольнити, зазначивши, що майновий спір між сторонами відсутній, спір щодо місця проживання дитини буде вирішуватися в іншій цивільній справі. Просила прізвище позивача після розірвання шлюбу не змінювати.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, зазначивши, що майновий спір між ним та позивачем відсутній, разом з цим, позивач перешкоджає його спілкуванню з сином та участі в вихованні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.

З матеріалів справи судом встановлено, що 12 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про що складено відповідний актовий запис № 188, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 290674. (а.с. 3)

У зазначеному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 09.12.2015 року складено відповідний актовий запис № 1242, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 563452. (а.с. 4)

Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки та сторони не ведуть спільного господарства з листопада 2016 року, примирення неможливе. Спір щодо поділу майна відсутній.

Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення на момент розгляду справи не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сімї є різниця характерів, світогляду та взаєморозуміння.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, спір про майно та місце проживання дитини відсутній, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 188, які мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар