Справа № 161/3212/17
Провадження № 2/161/1762/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (надалі ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свій позов мотивує тим, що 04.11.2013 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТзОВ «Порше Лізинг Україна був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2828-0157/399, предметом якого є страхування автомобіля «Фольксваген», р.н. НОМЕР_1.

Вказує, що 21.10.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2014 року винним у даній ДТП визнано ОСОБА_1

Зазначає, що страховою компанією було складено страховий акт і розрахунок до нього та в подальшому здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30194,37 грн.

Разом з тим, цивільна відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2 застраховано у СК «Європейський страховий альянс» і згідно полісу страховою компанією було сплачено на рахунок ПрАТ «СК «Українська страхова група» 18822,41 грн.

Вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У звязку з чим, просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» у відшкодування шкоди в порядку регресу 11371,96 грн. та судові витрати у справі.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.11.2013 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ТзОВ «Порше Лізинг Україна був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2828-0157/399, предметом якого є страхування автомобіля «Фольксваген», р.н. НОМЕР_1 (а.с. 5).

21.10.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2014 року винним у даній ДТП визнано ОСОБА_1 (а.с. 16).

Згідно із ст. 61 ч.4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду.

Як вбачається із платіжного доручення №26038 від 24.10.2014 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30194,37 грн. (а.с. 27).

Також судом встановлено, що цивільна відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2 застраховано у СК «Європейський страховий альянс» і власником вказаного транспортного засобу є ТзОВ «Фірма «БРІС» ЛТД», яка передала його у користування за договором оренди ТзОВ «ВКФ «Віта-Авто» (а.с. ).

Рішенням господарського суду м. Києва від 20.10.2016 року стягнуто з ПАТ «Європейський страховий альянс» на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 18822,41 грн. (а.с. 29-32).

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено в судовому засіданні транспортний засіб «Шевроле», р.н. НОМЕР_3 належить на праві власності ТзОВ ««БРІС» ЛТД» (а.с. ).

Крім того, як зазначалось вище, між ТзОВ «Фірма «БРІС» ЛТД» та ТзОВ «ВКФ «Віта-Авто» укладено договір №59 від 08.07.2013 року оренди транспортних засобів, в тому числі і « Шевроле», р.н. НОМЕР_3 (а.с. ).

Із довідки ТзОВ «Віта-Авто» від 27.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 працює за сумісництвом у ВКФ «Віта-Авто» на посаді водія транспортних засобів колони легкових автомобілів з 02.12.2013 року (а.с. ).

Згідно подорожнього листа службового автомобіля №ВАА0697, водій ОСОБА_1 на момент ДТП перебував у службовому відрядженні в м. Києві (а.с. ).

Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, ТзОВ «ВКФ «Віта-Авто» як орендар транспортного засобу «Шевроле», р.н. НОМЕР_3. і як роботодавець має нести цивільно-правову відповідальність за відшкодування шкоди завданої позивачу в наслідок ДТП, а тому, за таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи

Згідно ст. 29 цього ж Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 2 статті 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи викладене, у даній справі є фактичний розмір шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику пошкодженого транспортного засобу «Фольксваген», р.н. НОМЕР_1, фактично виплачений позивачем розмір страхового відшкодування, а також різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, здійсненою ПАТ «Європейський страховий альянс» на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група».

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, зважаючи на рішення господарського суду м. Києва від 20.10.2016 року, яким було встановлено фактичний розмір завданої під час ДТП шкоди, яка складає 18 822,41 грн. і вказану суму було стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», а тому відсутні підстави для стягнення коштів у сумі 11371,96 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 993, 1172, 1187, 1191, 1192 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцьким міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М.Кихтюк