Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2110/17
Провадження № 2/376/1047/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Ярошенко С.М.,

при секретарі - Ярликовій М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в рахунок зобов'язань,

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.

В позовній заяві позивач вказує, що вироком Сквирського районного суду Київської області від 11.04.2017 року визнано доведеним, що 11 лютого 2017 року, близько 21 год. ОСОБА_2, перебуваючи на території приватного домоволодіння АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1, нехтуючи правилами суспільної моралі, із застосуванням жорстоких методів, тримаючи в руках господарчі вила, з метою заподіяння травм та знущання над собакою породи «Німецька вівчарка», який знаходився на ланцюгу, умисно, усвідомлюючи свої дії, наніс один удар вилами в область тулуба тварини. Після чого собака впав на землю. В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії направлені на знущання над твариною, ОСОБА_2 наступив собаці ногою на шию та наніс ще один удар вилами в область шиї, завдавши йому особливих мук. Після цього ОСОБА_2 взяв собаку правою рукою за хвіст, а в ліву руку вила та пішов з території вище вказаного приватного домоволодіння в сторону свого місця проживання, залишивши тварину на узбіччі дороги.

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 наступила смерть собаки породи «Німецька вівчарка», внаслідок чого потерпілій ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.299 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

11.04.2017 року ОСОБА_2, в рахунок відшкодування матеріальних та моральних збитків, написав розписку про зобов'язання виплатити позивачу, як потерпілій у кримінальному провадженні, сім тисяч гривень щомісячно до 9 числа кожного місяця по 700,00 грн., з повним відшкодуванням шкоди до лютого 2018 року.

Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань щодо відшкодування позивачу шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача 7000,00 грн. матеріальної шкоди в рахунок зобов'язань, 649,60 грн. судових витрат.

Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що вироком Сквирського районного суду Київської області від 11.04.2017 року визнано доведеним, що 11 лютого 2017 року, близько 21 год. ОСОБА_2, перебуваючи на території приватного домоволодіння АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1, нехтуючи правилами суспільної моралі, із застосуванням жорстоких методів, тримаючи в руках господарчі вила, з метою заподіяння травм та знущання над собакою породи «Німецька вівчарка», який знаходився на ланцюгу, умисно, усвідомлюючи свої дії, наніс один удар вилами в область тулуба тварини. Після чого собака впав на землю. В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії направлені на знущання над твариною, ОСОБА_2 наступив собаці ногою на шию та наніс ще один удар вилами в область шиї, завдавши йому особливих мук. Після цього ОСОБА_2 взяв собаку правою рукою за хвіст, а в ліву руку вила та пішов з території вище вказаного приватного домоволодіння в сторону свого місця проживання, залишивши тварину на узбіччі дороги.

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 наступила смерть собаки породи «Німецька вівчарка», внаслідок чого потерпілій ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.299 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (а.с.9-10).

11.04.2017 року ОСОБА_2, в рахунок відшкодування матеріальних та моральних збитків, написав розписку про зобов'язання виплатити позивачу, як потерпілій у кримінальному провадженні, сім тисяч гривень щомісячно до 9 числа кожного місяця по 700,00 грн., з повним відшкодуванням шкоди до лютого 2018 року (а.с.11).

Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань щодо відшкодування позивачу шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв'язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1,7 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною першою статті 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 ч.1 ЦК України).

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, тому суд, з урахуванням того, що матеріальна та моральна шкода пов'язана з неправомірними діями засудженого, який її завдав, вважає доведеним факт заподіяння ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди.

На підставі ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача шкоду в рахунок зобов'язань в сумі 7000,00 грн., 649,60 грн. судових витрат.

Керуючись ст.10,60,61,79,88,131,212-215,218 ЦПК України,

ст.15,16,526,530,547,548,1166 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7000,00 грн. матеріальної шкоди в рахунок зобов'язань.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 649,60 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Ярошенко