Єдиний унікальний номер: 448/1552/16-ц
Провадження № 2/448/199/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24.10.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області (правонаступника Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області), треті особи Мостиська державна нотаріальна контора та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

18.11.2016р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди по вул. Зеленій, 49 в с.Дмитровичі Мостиського району Львівської області належав його батькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вказує, що мати ОСОБА_3 померла 02.04.2005року, за життя своїм майном не розпорядилася. Спадщину після її смерті у відповідності до ст.1268 ЦК України прийняв чоловік, а його (позивача) батько ОСОБА_2 04.07.2005 року помер батько - ОСОБА_2 За життя такий своїм майном розпорядився та заповів таке йому (позивачу), склавши в користь такого заповіт.

Зазначає, що після смерті батька ОСОБА_2 спадщину прийняв, так як своєчасно звернувся в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Однак, у зв'язку з тим, що на вказане будинковолодіння немає правовстановлюючих документів, позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати документ про право власності на таке.

З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на зазначене будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2

В судове засідання позивач не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.07.2005року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 (батька позивача ОСОБА_1Г.).

До складу даної спадщини входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №49 по вул.Зеленій в с.Дмитровичі Мостиського району Львівської області, проте право власності на дане майно належним чином спадкодавцем за життя оформлено не було, правовстановлюючі документи відсутні.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №171/05, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 (позивач у справі), який у відповідності до ст.1269 ЦК України спадщину після смерті батька прийняв, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановлений законом строк та порядок, чи претендували б на таку, немає.

Дружина спадкодавця ОСОБА_3 померла до смерті чоловіка 02.04.2005року. Інший син спадкодавця ОСОБА_4, рідний брат позивача, помер 19.05.2016року.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4; копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1; листом Мостиської державної нотаріальної контори Вих.№01-16/738 від 31.10.2016року; довідками, виданими виконавчим комітетом Дмитровицької сільської ради №1075, №1076, №1077 та №1078 від 31.10.2016року; виписками з по господарських книг по с.Дмитровичі; копією спадкової справи №171/05 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 174, 208, 209 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №49 по вул.Зеленій в с.Дмитровичі Мостиського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус