Справа № 2-3923/11 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/5203/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника заявника ТзОВ «ФК «Довіра і Гарантія» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 05 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05 липня 2017 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Альфа Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з примусового виконання виконавчого листа № 2-3923/11 від 16.08 2013р., виданого за рішенням Залізничного районного суду у справі №2-3923/11про стягнення заборгованості.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні - відмовити. Вважає ухвалу такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Зазначають, що суд поверхово розглянув справу, без перевірки обставин належними доказами; однобічно розглянув справу в інтересах заявника; не вірно встановив існуючі між сторонами правовідносини. Вказує на те, що передання ПАТ «Альфа Банк» своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір факторингу) не є правонаступництвом. Зазначає, що під час укладення договору факторингу №2016-3АБ/ДГ, ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Альфа Банк» фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, не врахувавши, що заміна стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правового договору чинним законодавством не передбачена. Вказує на те, що судом не було з'ясовано за чиєю заявою реалізовано право вимоги і відкрито виконавче провадження. Судом безпідставно було проведено заміну сторони у виконавчому провадженні на підставі договору факторингу, оскільки право вимоги вже було реалізоване ПАТ «Альфа-Банк» до укладення договору факторингу і виконавче провадження вже було відкрито.

У судове засідання, окрім представника відповідача ОСОБА_2 та представника заявника, - решта осіб, що беруть участь у справі не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що особи, які беруть участь у справі належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ст. 303-1, ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, представника заявника - в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції посилаючись, зокрема, на ст. 378 ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України та задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому, виходив з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме про заміну стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» по справі за позовом про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 заборгованості за кредитним договором на підставі укладеного договору факторингу від 26.09.2016 року. Судом встановлено, що за рішенням Залізничного районного суду від 29 квітня 2013 року на користь ПАТ «Альфа-Банк» з ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 стягнуто заборгованість за кредитним договором №SME0002478 від 20.07.2007 року в розмірі 28640,12 грн. Постановою ВП №40483934 від 1.11.2013 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-3923/11 від 16.08.2013р. 26.09.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено Договір факторингу №2016-3АБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №SME0002478 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Тому, суд вважав, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення, обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають.

Як вбачається із матеріалів даної справи, а також справи за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2-3923/11, - рішенням Залізничного районного суд м.Львова від 29.04.2013 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, вирішено позов задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором №SME0002478 від 20.07.2007 року в розмірі 28640 грн. 12 коп. /двадцять вісім тисяч шістсот сорок грн.. 12 коп./, з яких 4011 грн. 71 коп. заборгованість за кредитом, 2300 грн. 31 коп. заборгованість по відсотках, 22328 грн. 10 коп. нарахованої пені. В задоволенні позову про стягнення ОСОБА_7 в користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" 143 грн. 20 коп. нарахованої пені - відмовити. В задоволенні позову про стягнення ОСОБА_8 в користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" 143 грн. 20 коп. нарахованої пені - відмовити (рішення а.с. 71-73 (справа №2-3923/11).

21.08.2013 року на заяву представника позивача йому було видано три виконавчі листи для виконання вказаного рішення (а.с. 74 заява представника позивача з відміткою про отримання виконавчих листів справа №2-3923/11). А саме про стягнення з кожного з відповідачів як солідарних боржників суми боргу за кредитним договором та окремо з кожного суми судового збору (копії виконавчих листів а.с. 57, 130 справа №2-3923/11 (6/462/113/17).

Як, також, вбачається із копії виконавчого провадження Галицького ВДВС м.Львова (а.с. 128-147 справа №2-3923/11 (6/462/113/17), матеріалів справ, а також пояснень осіб, що брали участь у розгляді справи у суді апеляційної інстанції, - позивач (стягувач) ПАТ «Альфа-Банк» 24.10.2013 року звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення лише з виконавчим листом, що був виданий для стягнення згаданих сум з відповідача (боржника) ОСОБА_8 Постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві від 29.04.2014 року такий виконавчий лист повернуто Банку у зв'язку із відсутністю майна та коштів за якими можна здійснювати стягнення за виконавчим документом. Стосовно інших двох боржників виконавчі листи на виконання не пред'являлись та виконання за такими виконавчими листами не здійснювалося.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», (на час видання виконавчих листів, пред'явлення таких до виконання, та винесення постанови про повернення виконавчого документу), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Також, згідно ст. 23 Закону, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Зважаючи на вказане слід вважати, що 8.08.2014 року - закінчились строки для пред'явлення виконавчих листів де боржниками є ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (на даний час ОСОБА_2), оскільки рішення набрало законної сили 7.08.2013 року та протягом року стягувач не пред'явив такі до виконання, а стосовно боржника ОСОБА_8 такий строк закінчився 30.04.2015 року, оскільки після спливу року після повернення виконавчого документу стягувачу такий до виконання не пред'явлений.

26.09.2016 року між позивачем (стягувачем) ПАТ «Альфа-Банк» та заявником ТзОВ «ФК «Довіра і гарантія» було укладено договір факторингу №2016-3АБ/ДГ за яким Банк передав Товариству право вимоги до боржників за рядом договорів, зокрема, і кредитним договором №SME0002478 від 20.07.2007 року, що був предметом розгляду у згаданій цивільній справі.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, а також пояснень представника заявника прав вимоги за договорами забезпечення, а саме, у даному випадку договори поруки від 20.07.2007 року №SME0002478/1 та №SME0002478/2 де поручителями є ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ними за договором факторингу та іншими договорами не отримано, тобто не передавалось.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи вказані норми закону в контексті наведених вище встановлених обставин, що мають значення колегія суддів вважає, що за договором факторингу до Товариства від Банку не перейшло право вимоги до поручителів, оскільки такі права за договором не відступались та вони автоматично із правом вимоги за основним договором не переходять, як помилково вважав заявник, оскільки цесії у даному випадку немає.

Що стосується основного боржника, то стягувач своє право бути стороною виконавчого провадження з виконання згаданого рішення суду в частині боржника ОСОБА_2 втратив, пропустивши строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання і тому Товариство, яке придбало право вимоги до боржника не може бути замінено у виконавчому провадженні, яке не може бути відкрито з підстав пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Фактично, будучи достовірно поінформованими при укладенні договору факторингу Товариство набуло лише право, яке залишалось у Банку на час укладення договору факторингу на поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, а лише у випадку поновлення (або одночасно із вирішенням цього питання) Товариство вправі ставити питання про заміну його у виконавчому провадженні, яке без поновлення вказаного строку вирішено позитивно бути не може. Так як неможливість для стягувача, який відчужив право вимоги, без поновлення строку на подання виконавчого листа до виконання, вирішувати питання про відкриття виконавчого провадження, тобто бути стороною виконавчого провадження відповідно передається і його правонаступнику, тобто унеможливлює таке право і для нього.

Вказане жодним чином не суперечить та відповідає і правовій позиції Верховного Суду України, що висловлена у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс 13, яка прийнята в порядку п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України та є обов'язковою до виконання.

Тому апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ж ухвалу скасувати з постановленням нової , якою у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 313, 314 ч.1 п.6, 315, 317 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргуОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 05 липня 2017 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ТзОВ «ФК «Довіра і гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра