Справа № 2-н-644/07
У Х В А Л А

17 лютого 2017 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою

публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа - ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що 21.10.2007 року Подільським районним судом м. Києва було видано судовий наказ №2-н-644/07 за заявою ВАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 23.01.2008 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №31921072 з примусового виконання судового наказу. 07.11.2016 року банк отримав від ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.12.2015 року, яка мотивована тим, що в ході проведення виконавчих дій не виявлено майна боржника, на яке за законом можливо звернути стягнення. АТ «Родовід Банк» вважає, що постанову винесено з порушенням матеріального права, а тому вона має бути скасована. Державний виконавець не здійснив усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій для виконання рішення суду, порушив вимоги ч.1 ст. 6, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження». ПАТ «Родовід Банк» просить визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві при винесенні постанови №31921072 від 15.12.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу та скасувати вказану постанову.

В судове засідання представник ПАТ «Родовід Банк» не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений.

Державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на день винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно з положеннями ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Судом встановлено, що 26.10.2007 року Подільським районним судом м. Києва було винесено судовий наказ у цивільній справі №2-н-644/07 за заявою відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 За наказом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Родовід Банк» (тепер ПАТ «Родовід Банк») заборгованість за кредитним договором №2005-000123ФО042С-Ск від 13.12.2005 року в розмірі 18 956 гривень 16 копійок та судові витрати в розмірі 109 гривень 78 копійок (а.с.8-копія наказу).

23.01.2008 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського району м. Києва було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного наказу (а.с.9-копія постанови про відкриття виконавчого провадження).

15.12.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №31921072 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с.10-копія постанови). В постанові, зокрема, зазначено, що в результаті примусового виконання державним виконавцем не виявлено майна боржника, на яке за законом можливо звернути стягнення.

З наданої ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем з метою з'ясування наявності у боржника майна надсилалися запити до Київського обласного головного управління земельних ресурсів та головного управління земельних ресурсів у м. Києві, інспекцій державного технічного нагляду КМДА та по Київській області, ГУ ПФУ у м. Києві, ДПС України, однак згідно з відповідями майно виявлено не було (а.с.47-51).

Також державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 (а.с.52-54).

Однак, державним виконавцем не з'ясовувалось чи має на праві власності боржник транспортні засоби, нерухоме майно, а також інше майно за місцем проживання, на яке можливо звернути стягнення. Доказів протилежного державний виконавець суду не надав.

Надану державним виконавцем копію акту (а.с.56) про спробу перевірити майновий стан за місцем проживання боржника суд не приймає до уваги, оскільки в акті не вказана ані дата його складання, ані дата відвідання квартири і адреса її знаходження, ані прізвища понятих, а також він не підписаний жодною особою.

Крім того, з наданих державним виконавцем документів не вбачається виконання державним виконавцем обов'язку щодо проведення перевірки майнового стану боржника з встановленою законом періодичністю.

ПАТ «Родовід банк» у скарзі зазначає підставою для оскарження рішення державного виконавця те, що державним виконавцем не було проведено реальних дій для виконання рішення суду, при цьому посилається на ст.ст. 32, 52 Закону України «Про виконавче провадження». Також банк зазначає, що державний виконавець не перевірив місцезнаходження боржника, майновий стан боржника за місцезнаходженням, не виніс постанову про примусовий привід боржника, про накладення на боржника штрафу, не звернувся з поданням про примусове входження до житла боржника і обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Державний виконавець у судове засідання не з»явився, твердження ПАТ «Родовід банк», викладені у скарзі не спростував, доказів на їх спростування суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.12.2015 року слід визнати неправомірною і скасувати та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження з виконання вищевказаного судового наказу.

ПАТ «Родовід Банк» просить також визнати незаконними дії державного виконавця при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.12.2015 року.

Суд вважає, що в цій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки банком не зазначено які саме дії при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.12.2015 року він просить визнати незаконними.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.12.2015 року, винесену у виконавчому провадженні №31921072, неправомірною і скасувати та зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження №31921072.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяН. В. Неганова