Cправа № 127/7332/17
Провадження № 2-о/127/347/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

присяжних Фаренюка О.І., Мотилюк М.О.,

секретаря Подоляк М.В.,

за участю прокурора Юзопольського С.В.,

представника заявника ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за заявою Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» про призначення амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без її згоди,

в с т а н о в и в :

Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» звернувся в суд із заявою про призначення амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою АДРЕСА_1 яка перебуває під наглядом лікаря-психіатра в диспансерному відділенні з 2016 року, без її згоди.

Заява мотивована тим, що спадковість психічними захворюваннями ОСОБА_4 не обтяжена. Освіта середня спеціальна, закінчила кооперативний технікум. Працювала товарознавцем. В теперішній час не працює. Розлучена. Має 2-х дітей.

Вперше пічні розлади з'явились в 2016 році, коли у пацієнтки порушився сон, знизився настрій, погіршився апетит, виникла тривога, внутрішня напруга, стала плаксивою, швидко виснажувалась, було важко виконувати будь-яку роботу, скаржилась на швидку втому, загальну слабкість, головний біль, «неприємні» відчуття в тілі, сухість в роті, відчуття нестачі повітря, усамітнювалась, залежувалась у ліжку, не бачила сенсу в житті, періодично виникали думки про «небажання жити». З цього приводу зверталась до сімейного лікаря, лікувалась у терапевтичному відділенні MKJI №1. Після лікування стан не покращився, сімейним лікарем була направлена на консультацію до ВОПНЛ.

Вперше перебувала на лікуванні в ВОПНЛ спочатку в денному стаціонарі з 17 березня 2016 року по 18 березня 2016 року, потім в 6 відділенні, де перебувала з 18 березня 2016 року по 18 березня 2016 року, з 30 березня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з приводу помірного депресивного епізоду з соматичними симптомами. Виписувалась за наполяганням рідних. 23 квітня 2016 року знаходячись у хворобливому стані здійснила спробу самогубства - випила 50 таб. фенозепаму та нанесла собі різані рани в області шиї. З 23 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року лікувалась в BAIT "1 МКЛ ШМД. В подальшому була направлена в ВОПНЛ. Повторно знаходилась на лікуванні в ВОПНЛ з 05 травня 2016 року по 19 липня 2016 року з приводу важкого депресивного епізоду з психотичними симптомами суїцидальною спробою (різана рана шиї з пошкодженням фасції та м'язів).

04 листопада 2016 року з суїцидальною метою нанесла собі порізи ножем в ділянці шиї. Бригадою «швидкої допомоги» пацієнтку було доставлено в МКЛ ШМД. 07 листопада 2016 року пацієнтка стала вкрай тривожною, посилилась внутрішня напруга, страх перед майбутнім, відчуття «нестачі повітря», важкість дихання, «неприємні відчуття» в тілі та кінцівках, висловлювала думки про «небажання жити». Пацієнтка самостійно викликала собі бригаду «швидкої допомоги», була доставлена до ВОПНЛ, де перебувала на лікуванні з 07 листопада 2016 року по 30 березня 2017 року. Під час перебування у відділенні була оглянута комісією лікарів-психіатрів, діагноз: «Хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами». Висновок ЛКК: діагноз: «Хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами», рекомендовано призначити амбулаторне примусове лікування.

30 березня 2017 року була представлена на ЛКК в диспансерному відділенні, діагноз: «Хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами».

Висновок комісії лікарів-психіатрів від 30 березня 2017 року (протокол № 31): Діагноз: «Хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами». За своїм психічним станом ОСОБА_4 представляє безпосередньо небезпеку для самої себе в зв'язку з загостренням психічного захворювання, відмовою від підтримуючого лікування, скоєнню повторної суїцідальної спроби (різана рана в області шиї), тому рекомендовано призначити амбулаторну примусову психіатричну допомогу без її згоди.

З огляду на зазначене вище Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» звернувся до суду з даною заявою.

В судовому засіданні представник КЗ «ВОПНЛ ім. академіка О.І. Ющенка» ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просив заяву задовольнити.

Прокурор Юзопольський С.В. у судовому засіданні просив суд заяву про призначення амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_4 без її згоди задовольнити.

ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви про призначення амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів № 31 від 30 березня 2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою АДРЕСА_1 перебуває під наглядом лікаря-психіатра в диспансерному відділенні з 2016 року. Висновок комісії лікарів-психіатрів від 30 березня 2017 року (протокол № 31): Діагноз: «хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами». За своїм психічним станом ОСОБА_4 представляє безпосередньо небезпеку для самої себе в зв'язку з загостренням психічного захворювання, відмовою від підтримуючого лікування, скоєнню повторної суїцідальної спроби (різана рана в області шиї), тому рекомендовано призначити амбулаторну примусову психіатричну допомогу без її згоди (а.с. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. Заява про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку направляється до суду лікарем-психіатром. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність надання особі такої допомоги.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як ОСОБА_4 потребує психіатричної допомоги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 279-282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» про призначення амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 без її згоди - задовольнити.

Призначити амбулаторну психіатричну допомогу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 в примусовому порядку без її згоди.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк

Присяжні: О.І. Фаренюк

М.О. Мотилюк