АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №753/4647/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11222/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

16 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з 1 червня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати ухвалити нове про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки у розмірі 1500 грн., вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області суду від 7 листопада 2016 р. шлюб між сторонами розірвано.

Зазначила, що від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_6, яка проживає разом з матір'ю і повністю перебуває на її утриманні, а батько не бере участі у її матеріальному забезпеченні.

Також зазначила, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дочки. Від зайняття підприємницькою діяльністю відповідач має достатній прибуток, іншої родини, дітей непрацездатних батьків чи інших осіб, яких повинен утримувати, він не має, а тому у змозі сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

У зв'язку із викладеним, просила суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2007 року.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 7 листопада 2016 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано.

З матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу дитина залишилась з батьком, який, здебільшого, і утримував її, а з матір'ю дитина спілкувалась лише на вихідні.

Після закінчення навчального року, з 1 червня 2017 року, мати забрала дитину від батька і з цього часу дитина перебуває на її утриманні.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець, офіційно не працює і стабільного заробітку не має.

За інформацією ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві фізична особа-підприємець ОСОБА_4 перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, і за даними поданої ним декларації платника єдиного податку обсяг виручки за період з 1 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року склав 50 246 грн.

Відтак середньомісячний дохід відповідача становить 10 049,20 грн.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дочки, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом.

Частиною ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що позивач офіційно не працевлаштована, а тому не зможе в аналогічному вигляді утримувати дитину, оскільки дитина на даний час проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Доводи апеляційної скарги, що судом не враховано, що відповідач має не стабільний, мінливий дохід, і аліменти у розмірі 3000 грн. є 1/3 частиною його заробітної плати, не можуть бути прийнятими судом до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стягуючи аліменти у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції, з урахуванням умов життя, необхідних для розвитку дитини, виходив з того, що відповідач офіційно не працевлаштований та має мінливий дохід .

Середня заробітна плата по м. Києву на день ухвалення рішення складала 11073 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 3000 грн. для забезпечення дитині необхідних умов для життя та розвитку.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді