У Х В А Л А

"08" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Наумовій О.С.,

розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, поданого в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, поданого в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Від представника позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_3 на праві власності, а саме: на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1.

Мотивуючи вимоги тим, що відповідач, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяв позивачу матеріальної шкоди в сумі 130 729,25 грн.

Посилаючись на те, що відповідач для уникнення матеріальної відповідальності може вчинити дії спрямовані на відчуження належного йому нерухомого майна, оскільки має реальну можливість здійснити таке відчуження, жодних обтяжень у відповідних реєстрах, які б могли завадити йому продати вказане майно не має. У такому випадку, це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому представник позивача звернувся до суду із вказаною заявою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 130 729,25 грн., а також понесених судових витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із п. 1. ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Дотримуючись означених вимог закону, суд приходить до висновку, що представником позивача не наведено обставин та не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, суду не надано доказів того, що даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимоги.

Таким чином, перевіривши відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також враховуючи, що представником позивача не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вищевказаних обставин, відсутні належні правові підстави для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

Керуючисьст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя