АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 2-0-92/11 Головуючий в І інстанції Крапівіна О.П.
Номер провадження 22-ц/791/1778/17 Доповідач: Чорна Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за заявою прокурора Генічеського району Херсонської області, який діє в інтересах держави, в особі Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області про визнання спадщини відумерлою, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6, на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2011 року прокурор Генічеського району Херсонської області, діючи в інтересах держави, в особі Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області, звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, зазначаючи, що 19.07.2003 року померла ОСОБА_7, яка проживала на території Чонгарської сільської ради. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельний пай площею 7,69 гектарів, із земель, розташованих на території Чонгарської сільської ради.

Посилаючись на те, що спадкоємці, які б прийняли спадщину після ОСОБА_7 в установлений законом строк, не виявлені, заявник просив суд визнати спадщину відумерлою та визнати право територіальної громади Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області на земельну ділянку площею 7,69 га.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 року заяву прокурора Генічеського району Херсонської області, діючого в інтересах держави, в особі Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області, задоволено.

Визнано спадщину ОСОБА_7, яка померла в липні 2003 року - відумерлою.

Визнано майно, що належало ОСОБА_7 на час смерті, в тому числі земельну ділянку (пай) площею 7,69 га, вартістю 52118,75 грн. - власністю територіальної громади Чонгарської сільської ради Генічеського району.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6, вказуючи на неповне з'ясування судом питання щодо кола можливих спадкоємців, що призвело до порушення прав ОСОБА_5, яка була дочкою спадкодавця і яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити прокурору в задоволенні заяви за необґрунтованістю.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву прокурора, суд виходив з того, що у ОСОБА_7, померлої в липні 2003 року, відсутні спадкоємці, які б мали бажання прийняти спадщину після неї, а тому є підстави для визнання спадщини відумерлою у відповідності до вимог ст. 1277 ЦК України.

Проте до такого висновку суд прийшов, допустивши порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про визнання спадщини відумерлою, суд обмежився лише інформацією зазначеною в довідці Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 23 травня 2011 року про те, що ОСОБА_7 постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємці на території ради не проживали, та в листі Генічеської держнотконтори про те, що після померлої ОСОБА_7 спадщина не відкривалася( а.с.4, 5)

Із долучених до апеляційної скарги доказів вбачається, що 10 січня 1997 року Генічеською районною державною адміністрацією був виданий сертифікат на земельну частку /пай/ ХС № 0037286 в розмірі 8, 08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) на імя ОСОБА_7 (а.с. 97).

9 липня 2003 року ОСОБА_7 померла ( а.с. 20).

За життя ОСОБА_7 заповіла все належне їй майно своїй доньці ОСОБА_8 згідно заповіту, посвідченого секретарем Чонгарської сільської ради 14.09.1990 року за № 107, на підставі дубліката якого було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом ( а.с. 21, 26).

Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складалася з права на земельну частку (пай) розміром 8,08 в умовних кадастрових гектарах, яка належала померлій ОСОБА_7 на підставі сертифіката на земельну частку /пай/ ХС № 0037286.

Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Правила ст.1277 ЦК України про відумерле майно застосовується також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим кодексом спливло не менше одного року.

В абзаці третьому пункту першого Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що вступив в управління або користування спадковим майном.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР донька спадкодавця прийняла спадщину, вступивши у фактичне володіння майном, до складу якого входить право на земельну частку (пай), розташовану на території Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка належала ОСОБА_7.

Враховуючи, що спадкодавець за життя здійснив особисте розпорядження на випадок своєї смерті, визначивши спадкоємцем свою доньку ОСОБА_8 і заповіт складений щодо усієї спадщини, в тому числі земельної ділянки, яку спадкоємець прийняла у встановленому законом порядку, колегія суддів вважає, що висновки суду про визнання спадщини відумерлою не відповідають обставинам справи та суперечать нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Рішення суду як незаконне та необґрунтоване підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявленої прокурором вимоги з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ЦПК України колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8, від імені якої діє ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 року скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні заяви прокурора Генічеського району Херсонської області, який діє в інтересах держави, в особі Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Чорна Т.Г.

Судді: Пузанова Л.В.

ОСОБА_3