ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/112/17
Провадження № 4-с/362/14/17
У Х В А Л А

18.04.2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Харченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 державний виконавець Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, Міністерство оборони України, -

в с т а н о в и в:

10 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати дії ОСОБА_2 державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 , які виявились у винесенні постанови про накладення штрафу від 04.10.2016 року ВП №50710240 та зобовязати ОСОБА_2 державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 скасувати постанову від 04.10.2016 року ВП №50710240 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, вказав, що він виконує постанову, але не має змоги сплатити всю суму, згоден, щоб здійснювали відрахування з його пенсії та уточнив вимоги скарги та просив скасувати постанову від 04.10.2016 року ВП №50710240 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду.

ОСОБА_2 державний виконавець Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надіславши до суду заперечення, де вказує, що дії Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 ГТУЮ у м. Києві при винесенні постанови про накладення штрафу ВП №50710240 від 18.05.2016 року та 04.10.2016 року є правомірними, а постанови в свою чергу є такими, які винесено у відповідності до чинного законодавства, просила відмовити в задоволенні скарги повністю.

В судовому засіданні представник МОУ поклався на розсуд суду та зазначив, що ними було подано клопотання до виконавчої служби про стягнення з боржника коштів з пенсії.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про закриття провадження по справі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.04.2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист від 01 березня 2011 року, яким зобовязано ОСОБА_1 повернути Міністерству оборони України безпідставно стягнуті з нього кошти для виплати грошової компенсації замість продовольчих пайків в сумі 42294 грн. 47 коп.(а.с. 35)

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №6а-8/2010 від 27.04.2015 року, де боржнику надано строк для самостійного виконання рішення до 12.04.2016 року (а.с.36)

Постановою про відкладення виконавчих дій від 04.05.2016 року відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №6а-8/2010 виданого 27.04.2015 року про забовязання ОСОБА_1 повернути МОУ безпідставно стягнуті з нього кошти для виплати грошової компенсації замість продовольчих пайків в сумі 42294,47 грн. до 17.05.2016 року (а.с. 40).

12.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до начальника ВДВС Соломянського РУЮ у м. Києві ОСОБА_4, в якій просив здійснювати відрахування з його пенсії в розмірі 10 % в рахунок погашення заборгованості перед МОУ України, в протилежному випадку буде самостійно виплачувати в рахунок Державної виконавчої служби для МОУ регулярно щомісячно кошти в розмірі, що дозволяють йому і його сімї проживати (а.с. 41).

22 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до начальника Соломянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_5 в якій просив долучити до матеріалів виконавчого провадження копії квитанцій про підтвердження сплати боргу стягувачу (а.с. 48-49).

Постановою про накладення штрафу від 04.10.2016 року головним державним виконавцем Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_1 штраф у розмірі 340 грн (а.с.50).

Частина 1 статті 1 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 15 ч. 1 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1 ) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3 ) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Стаття 3 КАС України визначає, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 1 ч. 2 цієї ж статті визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Згідно розяснень пункту 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Згідно розяснень пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскаржень рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

З урахуванням наведеного, оскільки скаржник оскаржує постанову головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 про накладення на нього штрафу від 04.10.2016 року у виконавчому провадженні № 50710240, суддя дійшов висновку про те, що дана скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 205 ч. 1 п. 1 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч.2 ст. 122 ЦПК, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.

З таких підстав, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, слід закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 1, 122, 205 ЦПК України, ст.ст. 3, 17 КАС України, суддя, -

у х в а л и в:

Провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 державний виконавець Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, Міністерство оборони України - закрити.

Повідомити заявникові, що розгляд справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо скасування постанови про накладення штрафу розглядаються адміністративними судами в порядку, передбаченому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5 денний строк з дня оголошення ухвали, особами, які брали участь у справі але не були присутні під час оголошення ухвали - в цей же строк з часу одержання копії цієї ухвали.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко