Справа № 461/5015/17
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

"24" липня 2017 р. Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді: Котельви К.О.,

при секретарі: Остапчук М.Ю.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третя особа Міністерство внутрішніх справ України про зобовязання до вчинення дій.

Позивач подав до суду заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, зокрема:

-накласти арешт на майно із житлового фонду, яке перебуває у віданні Головного Управління МВС України у Львівській області.

-до набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо майна із житлового фонду, яке перебуває у віданні та буде передано до Головного Управління МВС України у Львівській області під час розгляду справи.

-до набрання чинності рішення у справі призупинити ліквідацію Головного Управління МВС України у Львівській області, шляхом накладення арешту на поточні рахунки.

Заяву мотивує тим, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ліквідовується без правонаступника та перебуває в стані припинення, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить зобов'язати Головне Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області у встановленому чинним законодавством України порядку надати йому та членам його сім'ї, позачергово благоустроєне житло, яке за розміром і санітарними умовами відповідає нормам ст.ст. 48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на майно із житлового фонду, яке перебуває у віданні Головного Управління МВС України у Львівській області та зоборонити вчиняти будь-які дії з цим майном та призупинити ліквідацію Головного Управління МВС України у Львівській області, шляхом накладення арешту на поточні рахунки.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відтак, вжиття таких заходів забезпечення позову, які зазначенні в заяві ОСОБА_1, суперечить принципам забезпечення цивільного позову, а також не узгоджується з предметом позовних вимог за даним цивільним позовом та не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову заявником не наведено обґрунтованих та обєктивних доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третя особа Міністерства внутрішніх справ України про зобовязання до вчинення дій.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.О. Котельва