Ухвала

іменем україни

29 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за договором про надання послуг за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 6 листопада 2014 року між нею та відповідачем було укладено договір про надання послуг, за умовами якого вона забов'язалась надати відповідачці визначений у п. 23 цього договору комплекс консультаційних послуг правового характеру, а остання зобов'язалась прийняти та оплатити надані послуги, вартість яких ними визначена у 71 тис. грн. За актом прийому-передачі від 20 листопада 2014 року відповідач прийняла надані послуги та частково сплатила їх вартість у розмірі 10 080 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просила стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 60 920 грн, суму штрафу у розмірі 35 500 грн, 3 % річних у розмірі 896 грн 27 коп., інфляційні витрати у розмірі 24 997 грн 20 коп. та судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 липня 2016 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 60 920 грн, суму штрафу у розмірі 35 500 грн, 3 % річних у розмірі 896 грн 27 коп, інфляційні витрати у розмірі 24 997 грн 20 коп. та судові витрати у розмірі 968 грн 11 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким вірно погодився апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що відповідач не виконала умови укладеного та виконаного позивачем договору про надання послуг й має борг по його оплаті.

При цьому правильно послався на акт прийняття виконаних робіт за договором та зазначив про те, що відповідач не заперечила укладення такого договору у зв'язку з придбанням квартири у м. Києві й часткову оплату наданих послуг. За невиконання умов договору передбачений штраф та 3 % річних.

Посилання касаційної скарги на удаваність правочину безпідставні, так як ОСОБА_5 позову про недійсність договору не пред'являла, а згідно зі ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

С.П. Штелик