Справа № 502/1682/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач та представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2, 13.09.2017 р. звернулись до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер батько позивача ОСОБА_4, який на день смерті проживав в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_4, залишилося спадкове майно, яке складалось із 1/2 частини житлового будинку в АДРЕСА_1. Таким чином спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року прийняли на той час, спадкоємці за законом відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, ОСОБА_5, дружина спадкодавця та позивач, ОСОБА_3, син спадкодавця, тобто на підставі ст.549 ЦК Української РСР, вступили в управління спадковим майном, але не оформили свої спадкові права на належні частки спадкового майна, яка складалося на той час по 1/4 кожному. ІНФОРМАЦІЯ_8 року померла мати позивача ОСОБА_5, яка на час смерті була зареєстрована та проживала також в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_5, залишилася спадщина, яка складається з 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1, що у цілому складається: 1/2 частина житлового будинку, належна спадкодавцю на праві особистої приватної власності та 1/4 частина зазначеного будинку, належна в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_5, прийняли позивачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в порядку ст.1269 ЦК України, тобто на підставі заяви поданої до нотаріальної контори. Так, приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. було заведено спадкову справу за №147/2017. Позивач, ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Позивач, ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Таким чином позивач, ОСОБА_3 має право як спадкоємець, за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року на 1/4 частину вищезазначеного житлового будинку та на 3/8 частин житлового будинку, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5, якій належало 1/4 частин будинку, що у цілому складає 5/8 частин житлового будинку. Позивач, ОСОБА_7, як спадкоємець за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5, має право на 3/8 частин. ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на право приватної власності, було надано дозвіл для будівництва житлового будинку за вказаною адресою. Так на побудований у 1970 році житловий будинок за вказаною адресою спадкодавцями за життя не було виготовлено правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на житловий будинок, акт про ведення в експлуатацію вказаного житлового будинку, також відсутній. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовій Н.М. позивачу, ОСОБА_3 було надано роз'яснення щодо того, що з доданих документів до нотаріальної контори право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано, що не можливо видати свідоцтва про право власності на спадщину, тому нотаріус радила звернуться до суду.

В зв'язку з зазначеним, представник позивача просив суд:

- встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

- визнати за позивачем, ОСОБА_3 право власності на 5/8 частин житлового будинку в АДРЕСА_1, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року та на 3/8 частин житлового будинку в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5.

- визнати за позивачем, ОСОБА_1 право власності на 3/8 частин житлового будинку в АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5.

На дату розгляду справи представником позивача ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 було надано заяви, відповідно до яких вони підтримали позовні вимоги та просили розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача - Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі.

На підставі письмових заяв представника позивача та представника відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.169, 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 був укладений 09.02.1969 року в м. Кілія райбюро ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 від 09.02.1969 року, актовий запис № 31. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_8 було присвоєне прізвище «ОСОБА_8».

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого в м. Кілія райвідділом ЗАГСа Одеської області, запис акта про народження № 37, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого в м. Кілія райбюро ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 318, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Шлюб між ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження був укладений 05.11.1985 року в м. Кілія ЗАГС м. Кілія Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 від 05.11.1985 року, актовий запис № 214. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_9 було присвоєне прізвище «ОСОБА_9».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 311, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 528, ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради № 251 від 04.09.2017 р., змінено адресу об'єкту нерухомого майна - житловому будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що значиться по АДРЕСА_1 на наступну адресу: АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок по АДРЕСА_1 в м. Кілія Кілійського району Одеської областіскладається з: літ. А - житловий будинок 1970 р. побудови, житловою площею 39,9 кв.м., загальною площею 65,0 кв.м., літ. Б - гараж, літ. В - літня кухня, літ. Г - сарай, літ. Д - сарай, літ. Е - сарай, літ. Ж - убиральня, № 1-4; І надвірні споруди.

Відповідно до довідки комунального підприємства Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» від 11.05.2017 року №227, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - частка по ? кожному. Право власності на житловий будинок не зареєстровано.

Як вбачається з листа від 11.09.2017 р. № 550/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Богачова Н.М. на підставі звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 роз'яснила, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за їх відсутності питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 49191086 від 21.09.2017 р. сформованої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Богачовою Н.М., відносно ОСОБА_4, інформація відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № НОМЕР_7 від 21.09.2017 р., сформованої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Богачовою Н.М.відносно ОСОБА_4, інформація відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 49191112 від 21.09.2017 р. сформованої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Богачовою Н.М., відносно ОСОБА_5, інформація відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № НОМЕР_8 від 21.09.2017 р., сформованої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Богачовою Н.М., вбачається, що після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 р., приватним нотаріусом Богачовою Н.М. 13.09.2017 р. була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 61212960 та номером у нотаріуса 147/2017.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житлового будинку, який було збудовано до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Зі ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що в зв'язку з тим, що позивачі, позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв'язку з чим їх право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 16, 1261 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н., право власності на 5/8 частин житлового будинку в АДРЕСА_1, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 39,9 кв. м., загальною площею 65,0 кв. м., літ. Б - гараж, літ. В - літня кухня, літ. Г - сарай, літ. Д - сарай, літ. Е - сарай, літ. Ж - убиральня, № 1-4, І надвірні споруди, у тому числі на ? частину житлового будинку в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року та на 3/8 частин житлового будинку в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н., право власності на 3/8 частин житлового будинку в АДРЕСА_1, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 39,9 кв. м., загальною площею 65,0 кв. м., літ. Б - гараж, літ. В - літня кухня, літ. Г - сарай, літ. Д - сарай, літ. Е - сарай, літ. Ж - убиральня, № 1-4, І надвірні споруди, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников