Головуючий суду 1 інстанції - Юзефович І.О.
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 428/3808/17
Провадження № 22ц/782/482/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого судді Стахової Н.В.

Суддів: Авалян Н.М., Орлова І.В.

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 травня 2017 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об"єднання Азот" заборгованості по заробітній платі

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 20 778 грн.58 коп.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 травня 2017 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовлено з тих підстав, що з наданих документів вбачається спір про право.

Роз'яснено ОСОБА_2 право на звернення до суду з вимогами у позовному провадженні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення його права на отримання заробітної плати, та помилковістю висновків суду щодо наявності спору про право між заявником та боржником.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, посилаючись на неможливість з'явитися в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд виходив з того, що із заяви та поданих до неї документів вбачається спір про право, а за законом це позбавляє його можливості задовольнити заяву і видати судовий наказ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати. (п.1 ч.1 ст.96 ЦПК України)

Згідно зі ст. 100 ЦПК України суддя за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу може повернути заяву про видачу судового наказу, відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу або відкрити наказне провадження.

Суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви та поданих до неї документів вбачається спір про право. (п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України).

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально - правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу та приєднаних до неї документів, ОСОБА_2 заявлено вимогу про стягнення з ПАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» заборгованості по заробітній платі за квітень 2017 року у сумі 20 778 грн.58 коп.

Умовою видачі судового наказу є документальне підтвердження та безспірність вимоги.

Доказом нарахування заробітної плати є довідка з місця роботи.

На підтвердження своїх вимог заявник надав копії трудової книжки, розрахункового листа за квітень 2017 року та витяг з договору № 8.

До того ж заявник, вказуючи розмір заборгованості по заробітній платі за квітень 2017 року, надає до заяви довідку ПрАТ «Азот» № 1447 від 17 травня 2017 року, з якої вбачається, що станом на 17 травня 2017 року у підприємства існує заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_2 за січень, лютий, березень 2017 року.

Отже, існують розбіжності стосовно наявності заборгованості по заробітній платі, оскільки станом на 17 травня 2017 року у підприємства існує заборгованість за січень - березень 2017 року. До того ж, у довідці підприємства не вказаний розмір заборгованості по заробітній платі. Крім того, розрахунковий лист не є належним доказом, підтверджуючим наявність заборгованості по заробітній платі, а є лише у відповідності до ст. 30 Закону України «Про оплату праці» повідомленням працівника про розмір оплати праці.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки із заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати вбачається спір про право, а доказів на підтвердження безспірності вимог апелянтом не надано.

За таких обставин, колегією суддів встановлено, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: