Справа №521/3335/17
Провадження №2/521/2879/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міського центру зайнятості про розірвання трудового договору,

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міського центру зайнятості про розірвання трудового договору, в якому просить суд розірвати трудовий договір№ 6 від 07.03.2012 року укладений між ним, ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13.03.2012 року за № 6 у ОСОБА_3 міському центрі зайнятості з 03 січня 2017 рокуна підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України; зобовязати ОСОБА_3 міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір № 6 від 07.03.2012 року укладений між ним ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 гривень 00 копійок. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.03.2012 року між ФО-П ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено трудовий договір № 6 на невизначений строк, згідно якого відповідач ОСОБА_2 зобовязався виконувати обовязки комірника. Даний договір зареєстрований на ОСОБА_3 міському центрі зайнятості від 13.03.2012 року за № 6. З 03.01.2017 року ОСОБА_2 не виходить на роботу, про що складено відповідні акти. 06.01.2017 року та 01.02.217 року позивачем направлено на адресу відповідача ОСОБА_2 листи з проханням надати письмові пояснення причини відсутності на роботі з 03.01.2017 року, які отримані відповідачем ОСОБА_2 Однак до теперішнього часу відповідач ОСОБА_2 не надав письмові пояснення про причини відсутності на роботі з 03.01.2017 року, на телефонні дзвінки не відповідає, про що 20.02.2017 року позивачем складено акт про ненадання працівником письмових пояснень про відсутність на роботі. Оскільки позивач не має можливості оформити належним чином документи щодо особи, яка фактично не працює, що спричиняє додаткові труднощі, у тому числі майнового характеру, він вимушений звернутися до суду з наведеним позовом.

Представник позивача надав до канцелярії суду клопотання, в якому вимоги свого довірителя підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки.

Представник відповідача ОСОБА_3 міського центру зайнятості в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву в якій просив суд розглядати дану справу за відсутності представника ОСОБА_3 міського центру зайнятості.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

07.03.2012 року між ФО-П ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено трудовий договір № 6, зареєстрований у ОСОБА_3 міському центрі зайнятості від 13.03.2012 року, згідно якого ОСОБА_2 зобовязаний виконувати обовязки комірника. Трудовий договір укладений на невизначений строк.

З 03.01.2017 року ОСОБА_2 не виходить на роботу, позивачу вперше про це стало відомо з доповідної записки співробітника, що датована 03.01.2017. Про факти не виходу ОСОБА_2 складено відповідні акти про відсутність на роботі від 03.01.2017 року, 04.01.2017 року, 05.01.2017 року, 06.01.2017 року, 10.01.2017 року, 11.01.2017 року, 12.01.2017 року, 13.01.2017 року, 16.01.2017 року, 17.01.2017 року, 18.01.2017 року, 19.01.2017 року, 20.01.2017 року, 23.01.2017 року, 24.01.2017 року, 25.01.2017 року, 26.01.2017 року, 27.01.2017 року, 30.01.2017 року, 31.01.2017 року, 01.02.2017 року, 02.02.2017 року, 03.02.2017 року, 06.02.2017 року, 07.02.2017 року, 08.02.2017 року, 09.02.2017 року, 10.02.2017 року, 13.02.2017 року, 14.02.2017 року, 15.02.2017 року, 16.02.2017 року, 17.02.2017 року, 20.02.2017 року, 21.02.2017 року, 22.02.2017 року.

06.01.2017 року позивач направив на адресу, відповідача лист з проханням надати письмові пояснення причини відсутності на роботі з 03.01.2017 року, якого він отримав 12.01.2017, також 01.02.2017 року позивач направив на адресу, Відповідача повторно лист з проханням надати письмові пояснення причини відсутності на роботі з 03.01.2017 року, якого він отримав 09.02.2017 р.

Відповідач не надав письмові пояснення про причини відсутності на роботі з 03.01.2017 року, на телефонні дзвінки не відповідає.

20.02.2017 року позивачем складено Акт про ненадання працівником ОСОБА_2 письмових пояснень про відсутність на роботі.

Фактичних трудових відносин з 03.01.2017 року по дату надання цього позову між сторонами не існувало та відповідач жодного разу не виходив на роботу.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці та соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, - провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин (роботодавця і працівника) з належними їм документами до центру зайнятості.

Відповідно до п.7 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, спеціалістом центру зайнятості в кожному екземплярі трудового договору робиться запис про зняття його з реєстрації.

Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мінюсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

Договором також передбачено, що спори з приводу виконання умов договору розглядаються районним судом. При вирішенні питань, не передбачених вказаним договором, сторони керуються загальними нормами законодавства про працю України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідност.36 КЗпП України, розірвання трудового договору на підставі ст.40 цього Кодексу є підставою припинення трудового договору.

Відповідно ч.8 ст.110 ЦПК України, позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.21, 36, 40, 221 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 110, 651 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міського центру зайнятості про розірвання трудового договору задовольнити.

Трудовий договір№ 6 від 07.03.2012 року укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) зареєстрований 13.03.2012 року за № 6 у ОСОБА_3 міському центрі зайнятості розірвати з 03 січня 2017 рокуна підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Зобовязати ОСОБА_3 міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір № 6 від 07.03.2012 року укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2).

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 10 днів. Особи, що приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення, мають право на його оскарження на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: