Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1446/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Левка Т.Ю., при секретарі Роман К.С., за участю відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 11 вересня 2008 року між Публічним акціонерним товариством ВіЕс Банк (правонаступник ВАТ «Фольксбанк») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № КР 52176 зі змінами та доповненнями, згідно якого Позивач надав Відповідачу грошові кошти в сумі 35000,00 доларів США (тридцять пять тисяч доларів США 00 центів) з кінцевим строком погашення не пізніше 10.09.2018 року (пункт 1.1, 1.2, 1.3 Кредитного договору) під 12,5% річних.

Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кошти Відповідачу, що підтверджується Заявою на видачу готівки № 1722 19 від 11 вересня 2008 року. Однак відповідач своїх договірних зобовязань не виконав та заборгував Банку кошти у загальній сумі 7003,41 доларів США (сім тисяч три дол. США 41 цент), що = 185281,23 гри. (сто вісімдесят пять тисяч двісті вісімдесят один гривень 23 копійки), (по курсу НБУ станом на 11.05.2017р, становить: 1 дол.США= 26,455859 гри.), з яких: 6585,78 дол.США = 174232,47 гривень - заборгованість по кредиту; 317,54 дол.США= 8400,79 гривень - заборгованість по відсотках; 100,09 дол.США = 2647,97 гривень. У звязку з цим Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір у розмірі 3579,22 гривень (з яких 2779,22 гривень заподання позовної заяви та 800,00 гривень за подання заяви про забезпечення позову).

В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча належним чином був про час та місце розгляду справи, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заявлені щодо нього позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно 11 вересня 2008 року він уклав із ВАТ «Фольксбанк» кредитний догорів № КР 52176 та отримав кредитні кошти, однак допустив порушення договірних зобов'язань та має вказану в позові заборгованість.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 11 вересня 2008 року між Публічним акціонерним товариством ВіЕс Банк (правонаступник ВАТ «Фольксбанк») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № КР 52176 зі змінами та доповненнями, згідно якого Позивач надав Відповідачу грошові кошти в сумі 35000,00 доларів США (тридцять пять тисяч доларів США 00 центів) з кінцевим строком погашення не пізніше 10.09.2018 року (пункт 1.1, 1.2, 1.3 Кредитного договору) під 12,5% річних.

Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кошти Відповідачу, що підтверджується Заявою на видачу готівки № 1722 19 від 11 вересня 2008 року.

Як вбачається з Кредитного договору відповідач ОСОБА_1 отримав кошти від Банку на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору.

Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі.

Відповідач своїх договірних зобовязань не виконав та заборгував Банку кошти у загальній сумі 7003,41 доларів США (сім тисяч три дол. США 41 цент), що = 185281,23 гри. (сто вісімдесят пять тисяч двісті вісімдесят один гривень 23 копійки), (по курсу НБУ станом на 11.05.2017р, становить: 1 дол.США= 26,455859 гри.), з яких: 6585,78 дол.США = 174232,47 гривень - заборгованість по кредиту; 317,54 дол.США= 8400,79 гривень - заборгованість по відсотках; 100,09 дол.США = 2647,97 гривень, що стверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи.

Відповідач в судовому засіданні розмір заборгованості за кредитним договором визнав повністю.

02.02.2017 року відповідачеві направлено вимогу про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором, однак, заборгованість не погашена.

Правовідносини між сторонами врегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Грошові зобов'язання між сторонами виникли в іноземній валюті, що узгоджується з нормами Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (ч. 2 ст. 2, ч. 2 ст. 5), Закону України «Про банки і банківську діяльність»(ст.19, ч.1, 2 ст.47, ст.ст. 49, 55), ч. 2 ст.192, ч. 3 ст.533 ЦК України.

Умовами Кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення Позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним.

Згідно п. 6.2 та 6.3 Кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання.

Приписами ч.3 ст. 549 ЦК України встановлено, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст. ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Оскільки Позичальник ОСОБА_1 не виконує зобов'язання, передбачені вищезазначеним Кредитним договором, у строки, встановлені цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України відповідача слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов Кредитного договору № КР 52176 від 11.09.2008 року, а саме п. 5.2.9 Позичальник зобовязаний: повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штафні санкції, незалежно від строку зобовязання у наступних випадках:

затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць;

- перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків;

? - утворення в позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами.

Таке право Банку також передбачено в ст.1050 ЦК України, згідно якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Приймаючи до уваги, що Позичальник ОСОБА_1 своїх зобов'язань за Кредитним договором не виконує належним чином, як боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що у Банку виникло право вимагати від Позичальника дострокове повернення кредитних коштів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості , зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості за кредитним договором № КF 52176 від 11.09.2008 року в сумі 7 003,41 доларів США , що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ з розрахунку 1 дол.США=26,455859 грн. станом на 11.05.2017 року становить 185 281,23 грн. - підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду ПАТ «ВіЕс Банк» сплатило судовий збір у розмірі 3579,22 грн., з яких 2779,22 грн. - за подання позовної заяви згідно платіжного доручення №171223 від 12.05.2017 року та 800,00 грн. - за подання заяви про забезпечення позову згідно платіжного доручення №171234 від 12.05.2017року.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 01.06.2017 року у задоволенні заяви ПАТ «ВіЕс Банк» про забезпечення позову було відмовлено.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь Банку слід стягнути сплачений судовий збір за подачу до суду позовної заяви в сумі 2779,22 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість по Кредитному договору № КF 52176 від 11.09.2008 року в сумі 7 003,41 доларів США (сім тисяч три долари США 41 цент), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ з розрахунку 1 дол.США=26,455859 грн. станом на 11.05.2017 року становить 185 281,23 грн. (сто вісімдесят пять тисяч двісті вісімдесят один гривень 23 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, , ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ПАТ «ВіЕс Банк» суму сплаченого судового збору в розмірі 2779,22 грн. (дві тисячі сімсот сімдесят дев'ять гривень 22 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_2