АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4300/17
Справа №638/7516/16ц Головуючий 1 інст. - Грищенко І.О.
Категорія : інші Доповідач - Швецова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Швецової Л.А.,

суддів Котелевець А.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до головного лікаря обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом , в якому просив визнати дії головного лікаря ОСОБА_2 обласного центру медико - соціальної експертизи неправомірними, які пов'язані з порушенням вимог ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», ст. 19 даного закону об'єктивно та всебічно перевіряти заяви, особисто організовувати перевірку, викладену в заяві з прийняттям заходів по усуненню причин. Зобов'язати головного лікаря ОСОБА_2 обласного центру медико - соціальної експертизи в Харківській області здійснювати перевірку документів обстеження на комп'ютерному томографі в 4-й міській лікарні швидкої допомоги ОСОБА_3 з подальшим зіставленням результатів обстеження з оригіналами документів, що знаходяться в відділі медико - соціальної експертизи Індустріального району м. Харкова, розташованого по вул. Біблика, 17 в м. Харкові.

В обґрунтування позову посилався на те, що 18.04.2016 року він звернувся із заявою до головного лікаря обласного центру медико - соціальної експертизи ОСОБА_2, в якій просив перевірити правомірність встановлення другої групи інвалідності ОСОБА_3, оскільки підставою встановлення останньому другої групи інвалідності стало комп'ютерне дослідження не ОСОБА_3, а його. 25.04.2016 року він отримав відповідь, з якій зазначається, що підстав для перегляду ОСОБА_3 групи інвалідності немає, він вважав, що перевірка була проведена поверхнево, без належної оцінки всім доказам.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення районного суду, новим рішенням задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено в чому полягає порушення його прав, ким оспорюються або не визнаються його права, в чому полягає порушення його інтересів, тому визнав позовні вимоги не доведеним.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, 18.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до головного лікаря обласного центру медико - соціальної експертизи ОСОБА_2, вх. № 11, в якій просив перевірити факт оформлення другої групи інвалідності ОСОБА_3

Підставою для встановлення ОСОБА_3 другої групи інвалідності за загальним захворюванням стали результати дослідження на комп'ютерному томографі в 4-й міській лікарні швидкої допомоги, дане дослідження проходив він особисто під прізвищем ОСОБА_3, а не ОСОБА_3, тобто друга група інвалідності ОСОБА_3 була встановлена по сфальсифікованим документам.

На адресу ОСОБА_1 комунальним закладом охорони здоров'я «Обласний центр медико - соціальної експертизи» направлений лист 20.04.2016 р. за № 01 - 13/367, в якому зазначається, що його звернення з питань обґрунтованості встановленої групи інвалідності ОСОБА_3 розглянуто спільною комісією лікарів лікувально-профілактичних закладів та обласного центру медико - соціальної експертизи. Комісія прийшла до висновку, що група інвалідності ОСОБА_3 встановлена обґрунтовано і переогляду не підлягає.

На виконання вимог ст. ст. 15, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96 - ВР заява ОСОБА_1 була розглянута, про що його було повідомлено письмово.

Також в матеріалах справи містяться дані, що ще в 2014 році ОСОБА_1 звертався з аналогічною заявою до комунального закладу охорони здоров'я «Обласний центр медико - соціальної експертизи», його заява була розглянута та визнана необґрунтованою, про що було повідомлено директора департаменту охорони здоров'я обласної державної адміністрації ОСОБА_4, лист № Д - 906 від 30.04.2014 р.

Аналогічного змісту лист був направлений директору департаменту охорони здоров'я обласної державної адміністрації ОСОБА_4, лист № Д - 1054 від 15.02.2016 р.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Судова колегія приходить до висновку, що позивачем не надано, як до суду першої так і апеляційної інстанції доказів на підтвердження того, які права ОСОБА_1 порушуються встановленням ОСОБА_3 другої групи інвалідності.

Судом першої інстанції з'ясовано характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб та з урахуванням зазначеного суд дійшов обгрунтованогов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст.314, 315, 317, 319, 324, ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді