Справа №431/2513/17
Провадження №2/431/954/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

10 листопада 2017 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кудрявцева І.В.

при секретарі Пісковій Ю.О.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1992р., шлюб зареєстровано Чмирівською сільрадою Луганської області за актовим записом №35. від даного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, 22.02.2000р.н., та доньку ОСОБА_6, 19.07.1997р.н. В період шлюбу 25.10.2002р. вона з чоловіком придбали житловий будинок з господарськими побудовами по вул.Повітрянофлотській, 135, с.Чмирівка Старобільського району Луганської області. Право власності було оформлене на чоловіка, оскільки на той час вони проживали однією родиною. З вересня 2012р. сімейні відносини з відповідачем були припинені, 08.04.2013р. шлюб між ними розірвано рішенням Старобільського райсуду. На теперішній час вони мешкають окремо і позивач бажає поділити спільно нажите майно, але відповідач відмовляється в добровільному порядку вирішити це питання. У звязку з чим просила суд винести рішення, яким визнати спільним сумісним майном подружжя домоволодіння №135 по вул.Повітрянофлотській с.Чмирівка Старобільського району Луганської області, та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги уточнила та просила визнати спільним сумісним майном подружжя домоволодіння №135 по вул.Повітрянофлотській с.Чмирівка Старобільського району Луганської області, розділити вказане домоволодіння між нею та відповідачем та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння №135 по вул.Повітрянофлотській с.Чмирівка Старобільського району Луганської області. Пояснила, що з відповідачем вона уклала шлюб у 1992р., придбавали домоволодіння №135 по вул.Повітрянофлотській с.Чмирівка Старобільського району Луганської області вони під час перебування у шлюбі, придбавали за сумісні кошти, при укладенні договору купівлі-продажу будинку до нотаріуса її не викликали, вона доглядала дітей і господарство, працювала, відповідач також працював, домоволодіння придбане за спільні кошти і спільну працю. Про порушення свого права вона дізналась в липні цього року після того, як ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про зняття її з реєстрації місця проживання.

Представник позивачки ОСОБА_7 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, підтвердив що він перебував з позивачкою у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1992р. по 08.04.2013р., пояснив що будинок було придбано у 2002р. за його особисті кошти, вважав що позивачкою пропущено строк позовної давності, вважав що строк позовної давності розпочався з часу розірвання їхнього шлюбу.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала та просила відмовити у позові.

Вислухавши позивачку, її представника, відповідача, його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Свідок ОСОБА_8 показала у судовому засіданні, що вона є матірю позивачки ОСОБА_1 та що їй відомо, що придбавали будинок у 2002 році, позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з1992р. по 2013р. на початку 2017 року позивачці ОСОБА_1 стало відомо про те, що її знімають з реєстрації.

Свідок ОСОБА_5 показала у судовому засіданні, що вона є донькою позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3, і що їй не відомо коли і за чиї кошти придбавали будинок.

Свідок ОСОБА_9 показала у судовому засіданні, що вона є матірю відповідача ОСОБА_3 і що їй відомо, що з 1993р. по 2002р. позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 проживали разом з нею, у 2002р. купили будинок, вони перейшли туди жити. Будинок купив ОСОБА_10, а ОСОБА_3І відпрацьовував за цей будинок.

Свідок ОСОБА_11 показала у судовому засіданні, що вона проживає разом з відповідачем ОСОБА_3 і що їй відомо, що будинок придбавали у 2002р., що вона разом з відповідачем проживає чотири роки.

Свідок ОСОБА_12 показала у судовому засіданні, що вона є сусідкою відповідача ОСОБА_3 і що позивачка ОСОБА_1 не проживає з 2014р.

Свідок ОСОБА_13 показала у судовому засіданні, що вона є сусідкою відповідача ОСОБА_3 і що позивачка ОСОБА_1 не проживає чотири роки.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 05.10.2017р. (а.с.43) 21 листопада 1992 року Чмирівською сільською радою Старобільського району Луганської області за актовим записом №35 зареєстровано шлюб ОСОБА_14, 22.09.1975р.н., після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Мартиненко».

Згідно ксерокопії рішення Старобільського районного суду Луганської області від 08.04.2013р. (а.с.5) розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 21 листопада 1992 року Чмирівською сільською радою Старобільського району Луганської області за актовим записом №35, після розірвання шлюбу ОСОБА_1 буде іменуватися прізвищем «Мартиненко».

Відповідно до ксерокопії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу жилого будинку від 25.10.2002р. (а.с.6) ОСОБА_15 продала, а ОСОБА_3 купив житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями, що розташований в с.Чмирівка по вул.Повітрянофлотській 135 Старобільського району Луганської області, який знаходиться на земельній ділянці, площа якої буде встановлена після отримання державного акту на землю.

Згідно довідки №1327 від 25.07.2012р. Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області (а.с.44) довідка видана ОСОБА_1. 1975р.н., що мешкає в с.Чмирівка вул.Повітрянофлотська, 135 Старобільського району луганської області про те, що вона дійсно має наступний склад сім'ї: чоловік ОСОБА_3, 1972р.н., донька - ОСОБА_16, 1993р.н., донька - ОСОБА_6, 1997р.н., донька ОСОБА_5, 2000р.н.

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження (а.с.45) ОСОБА_5 народилась 22.02.2000р. та її батьком є ОСОБА_3, а матірю ОСОБА_1.

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження (а.с.45) ОСОБА_6 народилась 17.04.1997р. та її батьком є ОСОБА_3, а матірю ОСОБА_1.

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження (а.с.46) ОСОБА_16 народилась 17.05.1993р. та її батьком є ОСОБА_3, а матірю ОСОБА_1.

Згідно ксерокопії трудової книжки №1696814 (а.с.54-56) ОСОБА_1 працювала з 02.12.1996р. по 30.01.2004р. у Чмирівській ЗОШ на посаді двірника, з 30.06.2004р. по 29.07.2004р. отримувала допомогу по безробіттю в Старобільському РЦЗ.

Відповідно до копії ухвали судді Старобільського районного суду Луганської області від 27.04.2017р. (а.с.47) відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про усунення перешкод у користуванні будинком та зняття з реєстраційного обліку.

Відповідно до ч.2 ст.72 СК України, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи (а.с.47) та пояснень позивачки ОСОБА_1 було достовірно встановлено, що про порушення її права власності на частину у спірному домоволодінні №135 по вул.Повітрянофлотській с.Чмирівка Старобільського району Луганської області позивачка дізналась у липні 2017 року після того, як відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про зняття її з реєстрації місця проживання. Доказів того, що позивачка ОСОБА_1 могла дізнатись раніше про порушення її права власності, суду сторонами не надано, а оскільки відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, у звязку з чим посилання відповідача ОСОБА_3 на пропуск позивачкою строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, є необґрунтованими.

Такий же правовий висновок щодо застосування положень про позовну давність при поділі майна подружжя висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015р. у справі № 6-258цс15.

Відповідно до ст.22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Аналогічні положення містяться і в ч.1 ст.60 СК України згідно якої, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи було достовірно встановлено, що житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями №135 по вул.Повітрянофлотській с.Чмирівка Старобільського району Луганської області було придбано на підставі договору купівлі-продажу за час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на спільні кошти та за спільну працю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1, оскільки позивачка ОСОБА_1 за час шлюбу з відповідачем ОСОБА_1 працювала і здійснювала догляд за трьома неповнолітніми дітьми, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 05.10.2017р. (а.с.43), ксерокопією рішення Старобільського районного суду Луганської області від 08.04.2013р. (а.с.5), ксерокопією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу жилого будинку від 25.10.2002р. (а.с.6), довідкою №1327 від 25.07.2012р. Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області (а.с.44), ксерокопіями свідоцтв про народження ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_16 (а.с.а.с.45,46), ксерокопією трудової книжки позивачки ОСОБА_1, у звязку з чим вказане домоволодіння №135 по вул.Повітрянофлотській с.Чмирівка Старобільського району Луганської області є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Такий же правовий висновок щодо застосування положень про належність майна до спільної сумісної власності подружжя висловлений Верховним Судом України у постанові від 16.12.2015р. у справі № 6-2641цс15.

Пояснення відповідача ОСОБА_3 про те, що будинок було придбано за його особисті кошти, є необґрунтованими, оскільки на їх підтвердження відповідачем не було надано жодного доказу.

Показання свідка ОСОБА_9 про те, що спірний будинок купив ОСОБА_10, а ОСОБА_3 відпрацьовував за цей будинок, є такими що не відповідають встановленим обставинам справи, оскільки спростовуються самим нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 25.10.2002р., ксерокопія якого була досліджена у судовому засіданні (а.с.6), згідно якого житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями, що розташований в с.Чмирівка по вул.Повітрянофлотській 135 Старобільського району Луганської області купив саме ОСОБА_3, а не ОСОБА_10

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Підстав для відступу від засади рівності часток подружжя, визначених ч.ч.2.3 ст.70 СК України, у судовому засіданні не встановлено.

У звязку з чим суд вважає за необхідне розділити домоволодіння №135 по вул.Повітрянофлотській с.Чмирівка Старобільського району Луганської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 порівну за визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого при поданні позову судового збору у сумі 640грн.

Керуючись ст.60, ч.1 ст.70 СК України, ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити у повному обсязі.

Визнати домоволодіння №135 по вул.Повітрянофлотській с.Чмирівка Старобільського району Луганської області спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Розділити домоволодіння №135 по вул.Повітрянофлотській с.Чмирівка Старобільського району Луганської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння №135 по вул.Повітрянофлотській с.Чмирівка Старобільського району Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя І.В. Кудрявцев