Номер провадження 2/754/6075/17
20 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Журавської О. В.
при секретарі Касян А. Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СК «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, суд -
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу.
В позовній заяві представник позивача посилається на те, що 22.04.2015 р. між ОСОБА_2 та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування автомобіля «RENAULT Clio», д.р.н. НОМЕР_1. 21.09.2015 р. трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «PEUGEOT 107», д.р.н. НОМЕР_2 та забезпеченого автомобіля «RENAULT Clio», д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2015 р. ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього позивачем, на виконання умов Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 8325 грн. 93 коп. На підставі наведеного представник позивача в порядку регресу просить стягнути з відповідача суму в розмірі 8325 грн. 93 коп. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, про поважність причин неявки суд не повідомляв.
Враховуючи інтереси позивача, суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 22.04.2015 р. між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений Полісом №АІ7467952, предметом якого є страхування автомобіля «RENAULT Clio», д.р.н. НОМЕР_1. Строк дії Полісу з 23.04.2015 р. по 22.04.2016 р. включно.
21.09.2015 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «PEUGEOT 107», д.р.н. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 та забезпеченого автомобіля «RENAULT Clio», д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, що підтверджується Довідкою № 74329126 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 27).
В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «PEUGEOT 107», д.р.н. НОМЕР_2, а саме: пошкоджено ліве дзеркало бокового виду, пошкоджено лако-фарбове покриття передньої лівої дверцяти, задньої дверцяти, задній бампер з лівого боку (а.с. 26).
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2015 р. ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням (а.с. 29)
Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
21.09.2015 р. власник транспортного засобу «PEUGEOT 107», д.р.н. НОМЕР_2, ОСОБА_3 звернулась до своєї страхової компанії - АТ «СК «АХА Страхування» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 22-25).
Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Оскільки автомобіль «RENAULT Clio», д.р.н. НОМЕР_1 був застрахований ПрАТ СК «ПЗУ Україна», то АТ «СК «АХА Страхування» звернулось з претензією до позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Відповідно до п. ґ ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у випадку, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.
Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).
Оскільки відповідачем не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду у строки, передбачені Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з метою врегулювання цього питання в досудовому порядку, позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою про відшкодування збитків в сумі 8325 грн. 93 коп. (а.с. 45, 46).
Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Таким чином до позивача в порядку регресу перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі 8 325 (вісім тисяч триста двадцять п'ять) гривень 93 копійки.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 60, 62, 88, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 979, 988, 990, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 6, 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 12, 22, 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «СК «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції в 10 денний строк з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя