Єд. унік. № 243/8753/17
Провадження № 2-о/243/878/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2017 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Старовецький В.І.,

при секретарі судового засідання Каліух К.М.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи Пуш О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання в Україні, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання в Україні.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Душанбе. Після проходження служби в армії в 1988 року він приїхав до свого сослуживця в України в м. Ворошиловград (нині Луганськ). 12 листопада 1988 року заявник прописався за адресою: АДРЕСА_1, де і був прописаний до 20.05.1994 року. Відділом внутрішніх справ Жовтневого райвиконкому м. Луганська 24.11.1990 року йому був здійснений обмін паспорту та був виданий паспорт НОМЕР_1, в даному паспорті на фразі «Паспорт громадянина Союзу Радянських Соціалістичних Республік» був проставлений штамп «Паспорт громадянина України». Також на першій сторінці паспорту замість фрази «СССР» був проставлений штамп «Україна», поставлена печатка органу внутрішніх справ та дата її проставляння 05 травня 1993 року. На 15 сторінці паспорту було проставлено штамп, що він є військовозобов'язаним з 11.05.1989 року. 20 травня 1994 року він виписався з вищевказаної адреси та прописався за адресою: АДРЕСА_2 де і зареєстрований до теперішнього часу. З липня 2014 року по теперішній час він мешкає в м. Слов'янську Донецької області. Факт постійного проживання в Україні йому потрібно встановити в судовому порядку для подальшого оформлення громадянства України.

Просить встановити факт свого постійного проживання на території Луганської області станом на 24 серпня 1991 року та постійного проживання в м. Словянську Донецької області з липня 2014 року.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав заяви про розгляд справи у його відсутності, прохав задовольнити заяву, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області Пуш О.І. в судовому засіданні вимоги заявника щодо встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_3 на 24.08.1991 року та встановлення факту його постійного проживання у м. Словянську Донецької області з липня 2014 року по теперішній час, повністю підтримала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Заявник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Душанбе, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5, де був зареєстрований до 20.05.1994 року, з 20.05.1994 року по теперішній час зареєстрований за адресою: України, АДРЕСА_2 що підтверджено відповідною копією паспорту заявника, свідоцтва про народження та домовою книгою. (а. с. 4-5, 6, 7-9)

Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 117 від 05.09.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з липня 2014 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3. (а. с. 10)

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив що знає заявника ОСОБА_3 з 1991 року, познайомився з ним в м. Луганську Донецької області де останній працював фермером . Зазначив, що коли почалися військові дії в м. Луганськ у 2014 році, то заявник переїхав до м. Слов'янська, орендував житло по АДРЕСА_4, біля магазину Фуршет, а на теперішній час проживає разом з ним.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що знає заявника ОСОБА_3 приблизно з 1987 року. Весь цей час він постійно проживав у м. Луганську Донецької області. Вказала що у 1991 році заявник проживав у м. Луганську і вона пам'ятає, як вони святкували його день народження. Зазначила, що з 2014 року, а саме з моменту початку військових дій в м. Горлівка Донецької області, заявник переїхав до м. Слов'янська, де і проживає в теперішній час.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р.

передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку.

Зокрема, за ч. ч.1, 7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов'язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов'язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006 зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Задоволення заяви ОСОБА_3 має для нього юридичне значення, оскільки необхідне для вирішення питання про належність його до громадянства України.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 на території Луганської області станом на 24 серпня 1991 року та постійного проживання в м. Словянську Донецької області з липня 2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання в Україні, - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Душанбе, на території Луганської області, Україна, станом на 24 серпня 1991 року.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Душанбе, в м. Слов'янську Донецької області, із липня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду В.І. Старовецький