РІШЕННЯ

іменем України

23 жовтня 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Тиріної В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в обґрунтування якого зазначила, що з 16 серпня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 9. Позивач в своїй заяві зазначила те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин того, що вони не зійшлись характерами, шлюбні відносини припинені з 06 липня 2015 року, втратили повагу один до одного, відповідач зловживає спиртними напоями та учиняє пяні дебоші, причиняє позивачу тілесні пошкодження. Спільні діти з відповідачем відсутні. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с. 10).

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» та на офіційному Веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, причину неявки суду не повідомив (а.с. 38-40).

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ЕД № 227960 від 16 серпня 2013 р., між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 9 (а.с. 19).

Як вбачається із позовної заяви, спільне життя між позивачем і відповідачем не склалося з причин того, що вони не зійшлись характерами, шлюбні відносини припинені з 06 липня 2015 року, втратили повагу один до одного, відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє пяні дебоші, причиняє позивачу тілесні пошкодження. Спільні діти з відповідачем відсутні. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 СК України, визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач в своїй позовній заяві зазначила про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «Шутак», яке було набуте у звязку із реєстрацією шлюбу.

У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 223, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 24,56, 105, 110, 112,115 Сімейного Кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Кабаєва) ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 серпня 2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 9.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище набуте у зв'язку із реєстрацією шлюбу - «Шутак».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Л.М. Осіпенко