АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2691/16-ц Номер провадження 22-ц/786/981/17Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Триголова В.М., Одринської Т.В. при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2017 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі в спільному майні, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту не прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі в спільному майні. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.01.2016 року вона вступила в право на спадщину на 1/2 частку майна після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 17 серпня 2003 року. Вказувала, що її сестра, ОСОБА_2, з дня смерті матері ОСОБА_4 і по теперішній час ухиляється від отримання свідоцтва на свою 1/2 частину в спадковому майні. Спадщина, яка залишилась за померлою складається з: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: м. Полтава, вулиця Червонозоряна, будинок №4. Земельна ділянка, на якій розташовані споруди неприватизована. Посилалася на те, що відповідач перешкоджає їй в користуванні належною їй часткою в спадковому майні, а тому вона змушена була звернутись до суду за захистом своїх прав. Просила суд виділити частки в спадковому майні в натурі. Присвоїти виділеній в натурі частині майна позивача окрему адресу: м. Полтава, вулиця Червонозоряна, будинок № 4-А.

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Свій позов мотивувала тим, що її батькові, ОСОБА_5, який помер 09.04.2002 року, на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вулиця Червонозоряна (ОСОБА_6 Виговського), будинок № 4. Після його смерті даний будинок фактично прийняла (відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР), але юридично не оформила його дружина та її мати, ОСОБА_4. Вказувала, що 17 серпня 2003 року померла її мати, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вулиця Червонозоряна, будинок № 4 (ОСОБА_6 Виговського). Спадкоємцем першої черги на спадкове майно за законом є вона, оскільки прийняла спадщину, як спадкоємець, який постійно на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем за адресою: м. Полтава, вулиця Червонозоряна, будинок №4 (ОСОБА_6 Виговського), тобто відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідач ОСОБА_3 взагалі жодного дня не проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4, в тому числі на час її смерті. ОСОБА_7, зазначила, що 22.01.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 відповідачу ОСОБА_3 без її відома було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Полтава, вулиця Червонозоряна (ОСОБА_6 Виговського), 4. Про факт видачі відповідачці даного свідоцтва вона довідалася, лише коли нещодавно отримала з суду копію її позову до неї. Вважає, що відповідачка ОСОБА_3 не прийняла спадщину, а тому не мала права отримувати свідоцтво на 1/2 частину спадкового майна, що належало померлій 17.08.2003 року ОСОБА_4, оскільки вона взагалі не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В звязку з чим, позивач просила суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серія НАТ №309951, видане 22 січня 2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 відповідачці ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Полтава, вулиця Червонозоряна (ОСОБА_6 Виговського), 4. Стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту не прийняття спадщини, посилаючись в даній позовній заяві, на обставини викладені в зустрічній позовній заяві від 21.07.2016 року. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що факт не прийняття відповідачкою ОСОБА_3 спадщини після смерті матері, її не проживання разом з нею як на час відкриття спадщини, так і взагалі не проживання в спадковому будинку, відсутність управління чи володіння з її боку спадковим майном, - підтверджується довідками селищного комітету та свідками. Таким чином вважає, що відповідачка ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 17.08.2003 року, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, не вступила в управління і володіння спадковим майном, не проживала там, в тому числі й на час відкриття спадщини, тобто фактично не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 В звязку з чим, просила суд встановити факт не прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, яка померла 17 серпня 2003 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.02.2017 року обєднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту не прийняття спадщини з цивільною справою за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі в спільному майні, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Обєднаній справі присвоєно №552/2691/16.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі в спільному майні задоволено частково.

Виділено ОСОБА_3 згідно Висновку №81 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 12.12.2016 року Варіанту №1 в основній частині житлового будинку літера «А-1» приміщення: коридор 1-4 площею 3,70 кв.м, кімнату №1-5 площею 6,30 кв.м, кімнату 1-6 площею 10,2 кв.м, загальною площею 20,2 кв.м; в добудові літера «а» приміщення: коридору 1-1 площею 3,8 кв.м, топочної 1-2 площею 3,5 кв.м, загальною площею 7,3 кв.м; в добудові літера «а1» приміщення: тамбур 1 площею 2,5 кв.м.

По іншим будівлям та спорудам: навіс літера «а2»; гараж літера «В»; сарай літера «Е», альтанку літера «З», частину сараю літера «Б», колодязь питний №2, частина огорожі №3.

Виділено ОСОБА_3 земельну ділянку площею 232 кв.м (на плані червоного кольору). Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земель міської ради (вул. Гетьмана Івана Виговського) довжина межової лінії складає: 0,39 м, 3,28 м, 2,15 м, 1,86 м, 4,29 м; з боку земельної ділянки, що пропонується ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 2,03 м, 6,14 м, 2,1 м, 1,66 м, 2, 55, 2,43 м, 1, 57 м, 3, 59 м, 2,8 м, 2,41 м, 3,42 м, 0,63 м; з боку земельної ділянки по вул. Ф.Жученка, 23 довжина межової лінії складає: 4,04 м; з боку земельної ділянки по вул. Ф.Жученка, 21/2 довжина межової лінії складає: 0,2 м, 5,29 м, 0,31 м, 10,49 м.

Виділено ОСОБА_2 згідно Висновку №81 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 12.12.2016 року Варіанту №1 в основній частині житлового будинку літера «А-1» приміщення: кімнату 1-7 площею 21,4 кв.м, загальною площею 21,4 кв.м; в добудові літера «а» приміщення: кухня 1-3 площею 7,2 кв.м; в добудові літера «а1» приміщення: ванної 1-8 площею 2,8 кв.м.

По іншим будівлям та спорудам: частина сараю літера «Б», погріб літера «б», вбиральня літера «Д», теплиця літера «Т», навіс літера «К», навіс літера «И», огорожа №1, частина огорожі №3.

Виділено ОСОБА_2 земельну ділянку площею 368 кв.м (на плані синього кольору). Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земель міської ради (вул. Гетьмана Івана Виговського) довжина межової лінії складає: 6,23 м; з боку земельної ділянки по вул. Молодогввардійська, 9/6 довжина межової лінії складає: 14,75 м, 13,63 м, 4,57 м; з боку земельної ділянки по вул. Молодогвардійська, 7 довжина межової лінії складає: 5,48 м, 7,54 м, 4,96 м, 0,26 м; з боку земельної ділянки по вул. Ф.Жученка, 23 довжина межової лінії складає 11,65 м.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним відмовлено за безпідставністю.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту не прийняття спадщини відмовлено за безпідставністю.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 640 грн.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області від 19 липня 2017 року дана справа була повернута до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в місячний строк.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2017 року виділено ОСОБА_3 згідно Висновку №81 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 12.12.2016 року Варіанту №1 в основній частині житлового будинку літера «А-1» приміщення: коридор 1-4 площею 3,70 кв.м, кімнату №1-5 площею 6,30 кв.м, кімнату 1-6 площею 10,2 кв.м, загальною площею 20,2 кв.м (3,7+6,3+10.2) на суму 32956 грн. (67869:41,6х20.2); в добудові літера «а» приміщення: коридору 1-1 площею 3,8 кв.м, топочної 1-2 площею 3,5 кв.м, загальною площею 7,3 кв.м (3,8+3,5), на суму 10960 грн. (21769:14,5х7,3); в добудові літера «а1» приміщення: тамбур 1 площею 2,5 кв.м на суму 2617 грн. (5549:5,3х2,5).

По іншим будівлям та спорудам: навіс літера «а2»1708 грн.; гараж літера «В» 8141 грн.; сарай літера «Е» 3005 грн., альтанку літера «З» 2257 грн., частину сараю літера «Б»8375 грн. (23247:48,3х17,4), колодязь питний №2 7582 грн., частина огорожі №3 2048 грн. (5022:10,52х4,29).

Співвласнику №1 виділяються будівлі та споруди на суму 79649 грн. (32956+10960+2617+1708+8141+3005+2257+8375+7582+2048), що складає 11/25 (79649/181002).

Виділено ОСОБА_3 земельну ділянку площею 232 кв.м (на плані червоного кольору). Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земель міської ради (вул. Гетьмана Івана Виговського) довжина межової лінії складає: 0,39 м, 3,28 м, 2,15 м, 1,86 м, 4,29 м; з боку земельної ділянки, що пропонується ОСОБА_3 довжина межової лінії складає: 2,03 м, 6,14 м, 2,1 м, 1,66 м, 2, 55, 2,43 м, 1, 57 м, 3, 59 м, 2,8 м, 2,41 м, 3,42 м, 0,63 м; з боку земельної ділянки по вул. Ф.Жученка, 23 довжина межової лінії складає: 4,04 м; з боку земельної ділянки по вул. Ф.Жученка, 21/2 довжина межової лінії складає: 0,2 м, 5,29 м, 0,31 м, 10,49 м.

Співвласнику №1 виділяється в користування земельна ділянка площею 232 кв.м, що менше на 54 кв.м (600х1/2-246) від ідеальної.

Виділено ОСОБА_2 згідно Висновку №81 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 12.12.2016 року Варіанту №1 в основній частині житлового будинку літера «А-1» приміщення: кімнату 1-7 площею 21,4 кв.м, загальною площею 21,4 кв.м на суму 34913 грн. (67869:41,6х21,4); в добудові літера «а» приміщення: кухня 1-3 площею 7,2 кв.м; в добудові літера «а1» приміщення: ванної 1-8 площею 2,8 кв.м на суму 2932 грн. (5549:5,3х2,8).

По іншим будівлям та спорудам: частина сараю літера «Б» - 14872 грн. (23247:48,3х30,9); погріб літера «б» 3101 грн.; вбиральня літера «Д» 2285 грн.; теплиця літера «Т» 16263 грн.; навіс літера «К» 2925 грн.; навіс літера «И» 5450 грн.; огорожа №1 4829 грн.; частина огорожі №3 2974 грн. (5022:10,52х6,23).

Співвласнику №2 виділяються будівля та споруди на суму 101353 грн. (34913+10809+2932+14872+3101+2285+16263+2925+5450+4829+2974), що складає 14/25 (101353/181002).

При такому поділу будівель, реальними частками співвласників будуть: у співвласника №1 11/25 (79649/181002), у співвласника №2 14/25 (101353/181002). Різниця часток при такому поділу будівель буде складати 10852 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю вартості часток в сумі 10852 грн.

Щоб виконати даний варіант поділу, необхідно здійснити ОСОБА_3 наступні переобладнання в будинку: закласти дверний отвір із коридору 1-1 площею 3,8 кв.м в кухню 1-3 площею 7,2 кв.м та із коридору 1-4 площею 3,70 кв.м в кімнату 1-7 площею 21,4 кв.м. Розібрати перегородку з дверним отвором між коридором 1-1 площею 3,8 кв.м та топочною 1-2 площею 3,5 кв.м. Обєднане приміщення використовувати як кухню. Улаштувати ОСОБА_2 дверні отвори із приміщення на вулицю та з приміщення 1-3 площею 7,2 кв.м в приміщення 1-7 площею 21,4 кв.м. До частини будинку добудувати тамбур глибиною не менше 1,5 м.

Обладнати виділені частини будинку самостійним опаленням та електропостачанням. Інженерну мережу газопостачання та електропостачання залишити в спільному користуванні, провівши реконструкцію в межах частини, що пропонується другому співвласнику та обладнавши лічильниками.

Переобладнання необхідно робити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» і «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт».

Виділено ОСОБА_2 земельну ділянку площею 368 кв.м (на плані синього кольору). Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земель міської ради (вул.Гетьмана Івана Виговського) довжина межової лінії складає: 6,23 м; з боку земельної ділянки по вул. Молодогвардійська, 9/6 довжина межової лінії складає: 14,75 м, 13,63 м, 4,57 м; з боку земельної ділянки по вул. Молодогвардійська, 7 довжина межової лінії складає: 5,48 м, 7,54 м, 4,96 м, 0,26 м; з боку земельної ділянки по вул. Ф.Жученка, 23 довжина межової лінії складає 11,65 м.

Співвласнику 2 виділяється в користування земельна ділянка площею 368 кв.м, що більше на 54 кв.м (600х1/2-368) від ідеальної.

З рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2017 року та з додатковим рішенням цього ж суду від 12 вересня 2017 року не погодилася ОСОБА_2 та подала на них апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права прохала їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції, а також прийняте до нього додаткове рішення є незаконним,необґрунтованим та винесеним з неповним зясуванням всіх обставин, що мали значення при судовому розгляді справи, невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи.

Судове засідання проводилось за участі сторін та їх представників, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_9 ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Частиною 1 ст. 303 ЦК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

ОСОБА_9 до п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числа кімнат від однієї до пяти включно від 16.04.1964 року ОСОБА_5 було видано земельну ділянку № 4 по вулиці Червонозоряній в місті Полтаві загальною площею 600 кв.м (а.с.78-79) для побудови житлового будинку.

30 квітня 1965 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 (а.с.39). Від шлюбу подружжя мало двох доньок: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.40) та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

ОСОБА_9 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.06.2005 року (а.с.80) будинок №4 по вулиці Червонозоряній в місті Полтаві на праві власності належав ОСОБА_5. Технічний паспорт від 08.07.2005 року на будинок оформлено на ОСОБА_5, як власника (а.с.6-11).

09 квітня 2002 року ОСОБА_5 помер (а.с.37). Після його смерті фактично прийняла спадщину, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Полтава, вулиця Червонозоряна, буд. №4, його дружина ОСОБА_4.

17 серпня 2003 року ОСОБА_4 померла (а.с.38). Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Полтава, вулиця Червонозоряна, буд.№4.

В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що за адресою: м. Полтава, вулиця Червонозоряна, буд. №4 зареєстровані ОСОБА_2 (а.с.32-33), ОСОБА_3 (а.с.12 зворот).

Судом встановлено і дана обставина не оспорюється сторонами по справі, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заповіту не залишили. Отже, в даному випадку спадкування здійснюється за законом.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 щодо розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Полтава, вулиця Червонозоряна, 4 та відмовляючи у задоволені позовів відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_3 перебуваючи зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 правомірно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.69), а тому відповідно до вимог чинного законодавства України нотаріус правомірно видала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.01.2016 року (а.с.90) ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою Полтавська область, м. Полтава, вул. Червонозоряна, буд.№4, який розташований на неприватизованій земельній ділянці, та складається з житлового будинку А-1, житловою площею 37,9 кв.м, загальною площею 59,8 кв.м, сараю Б, погрібу б, гаражу В, вбиральні Д, сараю Г, огорожі 1, колодязя 2, навісу ОСОБА_7, місцевий суд зазначив, що зважаючи на технічну можливість виділу частки ОСОБА_3 із спільного майна сторін, підлягають задоволенню позов ОСОБА_3. Суд прийшов до висновку, що Варіант №1 Висновку №81 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 12.12.2016 року є більш прийнятним для сторін і відповідає їх інтересам та вимогам чинного законодавства України. Разом з цим, зазначив, що в задоволенні вимоги ОСОБА_3 щодо присвоєння окремої адреси необхідно відмовити, так як суд не наділений повноваженнями щодо присвоєння адреси виділеній в натурі частині майна.

Розглядаючи справу, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в цілому повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. Погоджуючись із висновками місцевого суду щодо вирішення позовних вимог за зустрічними позовами відповідача, колегія судді не може погодитися з висновком щодо наявності підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_9 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями частини 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємцям надано право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктами 3.21, 3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України наказом №296/5 від 22.02.2012 року передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється, як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

За таких обставин, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог заявлених відповідачем, та відповідно визнає доводи апелянта в цій частині не обґрунтованими та такими, що сформовані на підставі неправильного розуміння змісту норм закону.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, передбачено, що не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, до складу спільного майна сторін, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований у м. Полтава, вулиця Червонозоряна, будинок № 4-А, входять самочинно збудовані обєкти, а саме: добудова до житлового будинку «а1», сарай «Е» та теплиця «Т».

Судом першої інстанції на даний факт уваги не звернено, та проведено виділ частки ОСОБА_3 в натурі, чим фактично визнано за сторонами право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що суперечить нормам закону.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_3 є передчасними та задоволенню не підлягають, рішення суду від 24.02.2017 року в цій частині та додаткове рішення від 12.09.2017 року підлягають скасуванню, з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Зважаючи, на висновки колегії суддів про наявність підстав для скасування рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2017 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі в спільному майні та відмови ОСОБА_3 в задоволені заявлених нею позовних вимог, та те, що додаткове рішення суду від 14.04.2017 року нерозривно повязане з основним рішення та прямо витікає з нього, і за вказаних обставин є такими, що частково ухвалене з порушенням норм процесуального права, яким будуть порушені права відповідача, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового скасування додаткового рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2017 року, ухваленого по даній справі.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, скасування рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2017 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі в спільному майні з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у їх задоволенні, а також скасування додаткового рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 640 грн., а також скасування додаткового рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2017 року

Керуючись ст. 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2017 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі в спільному майні скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі в спільному майні відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 640 грн. скасувати.

В іншій частині додаткове рішення суду залишити без змін.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2017 року скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_11 /підпис/ ОСОБА_12

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: