Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Справа № 711/8603/17
Номер провадження2/711/2550/17
23 листопада 2017 року
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючий суддя Дунаєв С.О.
при секретарі Нарадько Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи: ОСОБА_3,
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позову позивач вказала, що відповідач за зазначеною адресою не проживає понад один рік без поважних причин, що порушує права та законні інтереси позивача, яка внаслідок цього вимушена переплачувати вартість комунальних послуг, які нараховуються з урахуванням кількості осіб, які зареєстровані у цій квартирі.
Відповідач заперечень проти позову не надав і в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресату за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції за поштовим повідомленням, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч.5 ст.74, ст.77 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином.
Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат ОСОБА_4 - підтримали позовні вимоги та наполягали на задоволенні позову.
Третя особа ОСОБА_3 також підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши надані позивачем письмові докази та оцінивши їх у сукупності судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу та третій особі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.05.1997р. /а.с.3/. Відповідно до довідки №5569 від 08.09.2017р. виданої КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, в даній квартирі зареєстровано троє осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_1 та їх син ОСОБА_2 /а.с.4/.
Як вбачається з акту №46 від 08.09.2017р. складеного мешканцями будинку №78 по вулиці Толстого в місті Черкаси (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7П.) та засвідченого головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Комітет мікрорайону «Калиновий», відповідач ОСОБА_2 з 1979р. за адресою свого зареєстрованого місця проживання не проживає /а.с.5/. Зазначені особи були допитані судом в якості свідків і підтвердили ту обставину, що відповідач щонайменш протягом двох років не зявлявся за місцем проживання своїх батьків.
На теперішній час адреса фактичного проживання відповідача невідома.
У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі позивача, остання разом з чоловіком змушена сплачувати за нього комунальні послуги і не може реалізувати своє право на отримання державної субсидії на сплату комунальних послуг. Тож відповідач не виконує обовязків наймача житлового приміщення, чим порушує та обмежує права позивача як власника житлового приміщення, тому вона звернулась до суду з зазначеним позовом.
За таких обставин між сторонами вбачається спір, що виник із житлових правовідносин та відносин з права власності, які регулюються главою 6 Житлового кодексу України (далі ЖК), главою 32 Цивільного кодексу України (далі ЦК).
Статтею 150 ЖК встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.156 ЖК члени сім'ї власника жилої квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.
Відповідач є сином позивача і набув право користування квартирою (АДРЕСА_1) за згодою співвласників, як член сім'ї власників квартири, у звязку з чим зареєстрував своє місце проживання в даній квратирі 07.05.2016р..
Частиною 2 статті 405 ЦК передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як встановлено в судовому засіданні відповідач понад один рік не користується квартирою позивача і не виконує обовязків, передбачених ч.3 ст.156 ЖК. Натомість в добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за цією адресою відповідач не бажає, чим порушує право позивача, як власника майна, на користування цим майном у спосіб, передбачений законом.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 16 ЦК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.
Обраний позивачем спосіб захисту його прав шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, прямо передбачений ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Враховуючи, що відповідач не проживає понад один рік у спірній квартирі, не користується житловим приміщенням за призначенням без поважних причин, не виконує обовязки наймача житла, то позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги, що судові витрати по справі складаються з судового збору в розмірі 640грн, який підлягає сплаті за подання позову до суду. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 27, 31, 88, 209, 212-215, 224-226 Цивільно-процесуального кодекс України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, який народився 09 травня 1963року, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок)грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги чи заяви відповідача про його перегляд, якщо апеляційну скаргу чи заяву не було подано.

Головуючий: ОСОБА_8