Справа № 369/1974/16-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/3769/17 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 58 13.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

13 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Мережко М.В.,

при секретарі: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаною заявою та просила суд про її задоволення, посилаючись на те, що 31 травня 2016 року Києво - Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення у справі № 369/1974/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу земельної ділянки, яким позов було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором купівлі-продажу земельної ділянки, 3% річних та неустойку на загальну суму 727 208,99 грн., а також понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 6 890,00 грн.

На виконання вказаного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист від 31 серпня 2016 року.

Разом з тим, 27.11.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_3 зобов»язалася укласти договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,076 га та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, з ОСОБА_4 не пізніше 01.12.2018 року, а ОСОБА_4 зобов»язався купити вищевказане майно за ціною 324 000,00 грн., виходячи з курсу долара на дату укладення попереднього договору 8,10 грн. за 1 долар США.

На підтвердження виконання свого зобов»язання ОСОБА_4 виплатив ОСОБА_3 грошову суму в загальному розмірі 47 721,80 доларів США, натомість ОСОБА_3 порушила умови попереднього договору та відчужила 05.03.2015 року вищевказані земельну ділянку та розташований на ній житловий будинок іншій особі.

16.05.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., відповідно до умов якого ОСОБА_4 відступив, а ОСОБА_2 набула право вимоги, належне ОСОБА_4, і стала кредитором за попереднім договором, укладеним 27.11.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

15.02.2017 року боржником ОСОБА_2 на адресу стягувача ОСОБА_3 на підставі ст.84 Закону України «Про нотаріат» було направлено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог з посиланням на вищенаведені обставини, а також на те, що 10.02.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 108 000,00 грн.

Враховуючи викладене, на підставі ст.601 ЦК України ОСОБА_2 просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий 31 серпня 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 727 208,99 грн. та судових витрат в розмірі 6 890,00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та постановити по справі нову ухвалу про задоволення її заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості та безпідставності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу земельної ділянки та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті вартості земельної ділянки в розмірі 456 450 грн., неустойки в розмірі 268 500 грн., 3% річних в розмірі 2 258 грн., а всього 727 208,99 грн. та понесені по справі судові витрати в розмірі 6 890,00 грн. (том 1, а.с.79-82).

31 серпня 2016 року на виконання вказаного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 369/1974/16-ц.

Також судом встановлено, що 27.11.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено попередній договір (том 1, а.с.211-212), за яким ОСОБА_3 зобов»язалася укласти договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,076 га та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, з ОСОБА_4 не пізніше 01.12.2018 року, а ОСОБА_4 зобов»язався купити вищевказане майно за ціною 324 000,00 грн., виходячи з курсу долара на дату укладення попереднього договору 8,10 грн. за 1 долар США.

16.05.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. (том 1, а.с.206-207), відповідно до умов якого ОСОБА_4 відступив, а ОСОБА_2 набула право вимоги, належне ОСОБА_4, і стала кредитором за попереднім договором, укладеним 27.11.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

15.02.2017 року боржником ОСОБА_2 на адресу стягувача ОСОБА_3 на підставі ст.84 Закону України «Про нотаріат» було направлено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог (том 1, а.с.200-204) з посиланням на вищенаведені обставини, а також на те, що 10.02.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 108 000,00 грн. (том 1, а.с.215).

У зв'язку з викладеним ОСОБА_2 заявила в даній заяві про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на загальну суму 734 098,99 грн., які виникли на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 05.03.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. та стягнуті з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 31.05.2016 року по справі № 369/1974/16-ц за рахунок зустрічних грошових вимог, які виникли на підставі договору про відступлення права вимоги від 16.05.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. та попереднього договору від 27.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фріс Л.П. за реєстровим № 674.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставне одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч. 5 ст. 125 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Ч. 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи те, що зобов'язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 виникло на підставі рішення суду, яке є обов»язковим для виконання на всій території України, а зобов»язання ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 виникло на підставі попереднього договору, укладеного 27.11.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, договору відступлення права вимоги, укладеного 16.05.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, та виконавчого напису нотаріуса від 10.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 1 108 000,00 грн., ці зобов»язання самі по собі не свідчать про відсутність обов»язку боржника ОСОБА_2 виконати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2016 року.

Зважаючи на вищенаведені обставини, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого 31 серпня 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 727 208,99 грн. та судових витрат в розмірі 6 890,00 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 законності та обґрунтованості висновків суду не спростовують, в зв»язку з чим відхиляються колегією суддів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки судом першої інстанції ухвалу від 13 червня 2017 року постановлено з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: