Справа № 369/4636/16-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/3327/17 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 46 12.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Суханової Є.М.

за участю секретаря: Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Київської області, державного підприємства «Науково - дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща - Водиця» на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2017 року у справі за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», Головного управління Держгеокадастру у Київській області до ОСОБА_2, треті особи Міністерство аграрної політики та продовольства України, Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування земельної ділянки з незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2014 року визнано недійними та скасовано рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради про припинення права постійного користування земельними ділянками ДП «Науково- дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», про затвердження технічної документації щодо припинення права постійного користування земельними ділянками ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_6 та ін. для ведення особистого селянського господарства; визнано недійсними державні акти;витребувано із незаконного володіння на користь ДП «Науково-дослідний,виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» 7 земельних ділянок. Проте стало відомо, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 8,1853 га, яку рішенням апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року постановлено витребувати у ОСОБА_3, на даний час належить ОСОБА_7 на підставі договору дарування №5276, виданого 20 листопада 2012 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу. Враховуючи, що земельна ділянка вибула з володіння держави поза волею власника, то наявні всі підстави,передбачені ст. 388 ЦК України , для витребування у ОСОБА_4 та передачі у розпорядження держави в особі ДП «Науково-дослідний,виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця».

Просив суд витребувати із незаконного володіння ОСОБА_4 на користь держави в особі ДП «Науково-дослідний,виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 8,1853 га, розташовану в межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради; стягнути з відповідача на користь прокуратури судові витрати.

При розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що під час розгляду справи було встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку перейшло до ОСОБА_5. Згодом останній здійснив відчудження спірної земельної ділянки, попередньо поділивши її на 17 земельних ділянок, на користь ОСОБА_2. Тому просив суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області () у постійне користування державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» () земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, розташовані в межах Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київська області; стягнути з відповідача на користь прокуратури судові витрати.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням перший заступник прокурора Київської області та державне підприємство «Науково - дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща - Водиця» звернулись з апеляційною скаргою та просили рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив із того, що обставини справи яка переглядалась Верховним Судом України № 6-92ц13 та яка розглядається судом істотно різняться, а тому висновки щодо справедливої рівноваги між інтересами суспільства і особи в кожній з цих справ не можуть бути тотожними. Прокурором не доведено жодних неправомірних, незаконних дій осіб, що набували право власності на майно в рамках безоплатної приватизації землі - фізичні особи по №2-2366/12 (на рішення апеляційного суду по якій посилається прокурор в позові), а також прокурором не доведено таких самих дій ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відповідача по справі.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року задоволено позов заступника прокурора району в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до Софіївсько-Борщагівської сільської ради, 77 громадян про визнання недійсними та скасування рішень Софіївсько-Борщагівської сільської ради, записів про державну реєстрацію державних актів, витребування з незаконного володіння відповідачів на користь ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» земельних ділянок задоволено. Визнано недійсними та скасовано рішення 38 сесії 5 скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 07.07.2010 за №2 «Про припинення права постійного користування земельними ділянками ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»; рішення 39 сесії 5 скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 04.08.2010 за №4 «Про затвердження технічної документації щодо припинення права постійного користування земельними ділянками ДГЇ «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»; рішення 39 сесії 5 скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 04.08.2010 за №№51-76, 80-82, 86-100-102, 104-108, 110-123 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_6 та іншим 64-м громадянам України для ведення особистого селянського господарства; рішення 40 сесії 5 скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 10.09.2010 за №№ 11-33, 37-39, 40-58, 60-73, 80-85 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_6 та іншим 64-м громадянам України для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсними державні акти НОМЕР_7 на право власності на земельну ділянку площею 0,4708 га з кадастровим номером НОМЕР_6, виданий ОСОБА_8; № 374288 на право власності на земельну ділянку площею 0,3928 га з кадастровим номером НОМЕР_8, виданий ОСОБА_9; № 374289 на право власності на земельну ділянку площею 0,3928 га з кадастровим номером НОМЕР_9, виданий ОСОБА_10

Витребувано з незаконного володіння відповідачів на користь ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» 7 земельних ділянок загальною площею 30,7154 га, розташованих у с. Софіївська-Борщагівка, а саме площею: 8,7 га з кадастровим номером НОМЕР_10, яка знаходиться у власності ОСОБА_11: 9,5838 га з кадастровим номером НОМЕР_11, яка знаходиться у власності ОСОБА_3; 2,9899 га з кадастровим номером НОМЕР_12, яка знаходиться у власності ОСОБА_3; 8,1853 га з кадастровим номером НОМЕР_13, яка знаходиться у власності ОСОБА_3; 0,4708 га з кадастровим номером НОМЕР_14, яка знаходиться у власності ОСОБА_8; 0,3928 га з кадастровим номером НОМЕР_15, яка знаходиться у власності ОСОБА_9; 0,3928 га з кадастровим номером НОМЕР_16, яка знаходиться у власності ОСОБА_10

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_9, ОСОБА_10 та касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Рішення апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 24.06.2015 у задоволенні заяв ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 11 рудня 2014 року відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року встановлено, що припинення права користування спірною ділянкою та її подальший розподіл здійснене сільською радою з порушенням вимог закону, оскільки вилучені у ДП «Науково- дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща Водиця» земельні ділянки відносились до земель державної власності, що підтверджено державним актом (постійне користування у державного підприємства), технічною документацією, перевіреною судом, правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 28.01.2014 за № 21-459А13.

Вказані обставини відповідно до ст. 61 ЦПК України не потребують доказування при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України N 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення в цивільній справі» наголошує, що особи, які не брали участь у цивільній, господарській чи адміністративній справі, в якій судом ухвалене відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цим судовим рішенням. У такому випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів.

Відповідач ОСОБА_2 не брала участі у цивільній справі №2-2366/12, за результатами розгляду якої було постановлено рішення від 11 грудня 2014 року №22-ц-780/6753/2014 Апеляційним судом Київської області, на яке посилається позивач у позовній заяві.

Судом встановлено, що у ДП «Пуща-Водиця» на праві постійного користування перебувала земельна ділянка загальною площею 1448,5994 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії II-КВ №003568, виданого 11 листопада 2002 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією.

31 травня 2010 року голова Софіївсько-Борщагівської сільської ради звернувся з листом №166 до ДП «НДВА «Пуща-Водиця» з проханням про надання дозволу на передачу в запас сільської ради земельних ділянок для наступної передачі їх у власність громадянам, для ведення окремих селянських господарств.

Листом №502 від 14 червня 2010 року ДП «НДВА «Пуща-Водиця» надано згоду на припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 61,85 га в південно-західній частині села Софіївська Борщагівка та введення її до земель запасу села, мотивуючи це скороченням поголів'я худоби та вивільнення частини сільськогосподарських угідь, оскільки дана земельна ділянка лише використовувалась ДП «НДВА «Пуща-Водиця» для вирощування кормових культур.

07 липня 2010 року рішенням 38 сесії 5 скликання Софіївсько-Борщагівською сільської ради №2 було припинення право постійного користування земельною ділянкою площею 61, 85 га ДП «НДВА «Пуща-Водиця».

04 серпня 2010 року рішенням 39 сесії 5 скликання Софіївсько-Борщагівською сільської ради №4 було затверджено технічну документацію щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 61, 85 га ДП «НДВА «Пуща-Водиця».

Земельна ділянка площею 61,85 га знаходиться в південно-західній частині села Софіївська Борщагівка та була введена до земель запасу села, тобто знаходиться в межах села Софіївська-Борщагівська.

ДП «НДВА «Пуща-Водиця» добровільно відмовилось від права користування спірною земельною ділянкою, відношення до земель державної власності вона втратила і була зарахована до земель запасу сільської ради.

На час прийняття Софіївсько-Борщагівською сільською радою рішення від 07 липня 2010 року №2 та рішення від 04 серпня 2010 року №4 в Україні не було проведено розмежування земель на землі державної власності і землі комунальної власності.

Спірна земельна ділянка лише використовувалась ДП «НДВА «Пуща-Водиця» для вирощування кормових культур знаходилась в межах села Софіївська Борщагівка.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідно до закону сільська рада була наділена повноваженнями приймати рішення щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 61,85 га, яка знаходилась в південно-західній частині села Софіївська Борщагівка.

Відповідно до ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від такого права, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим кодексом.

Ст. 142 ЗК України визначено порядок добровільної відмови від права власності або права постійного користування земельною ділянкою.

В ч. 3, 4 ст. 142 ЗК України передбачено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє орган державної реєстрації.

Ст. 149 ЗК України визначено порядок вилучення земельних ділянок.

В ч. 2 ст. 149 ЗК України (в редакції на момент прийняття рішення) передбачено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

В ч. 9 ст. 149 ЗК України (в редакції на момент прийняття рішення) передбачено, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 гектар для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п'ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

В ч. 2 ст. 150 ЗК України (в редакції на момент прийняття рішення) передбачено, що земельні ділянки особливо цінних земель, що перебувають у державній або комунальній власності, можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об'єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об'єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Згідно ст. 13 ЗК України встановлено (в редакції на момент прийняття оскаржуваних рішень) до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; реалізація державної політики у галузі використання та охорони земель; викуп земельних ділянок для суспільних потреб у порядку, визначеному законом; координація проведення земельної реформи; розроблення і забезпечення виконання загальнодержавних програм використання та охорони земель; організація ведення державного земельного кадастру, державного контролю за використанням і охороною земель та здійснення землеустрою; встановлення порядку проведення моніторингу земель; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що Кабінет Міністрів України не наділений правом розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, а тому не має право як уповноважений орган власника - держави, приймати рішення та погоджувати добровільну відмову державного підприємства в разі добровільної відмови від права постійного користування земельною ділянкою.

Таким чином, державному підприємству в разі відмови від права постійного користування земельною ділянкою площею 61,85 га не потрібно погоджувати дану відмову з Кабінет Міністрів України.

При розгляді даної справи, незважаючи на оспорення відповідачем доводів позову щодо неправомірності вибуття земельної ділянки з власності, позивачем не надано доказів на спростування даних тверджень.

В ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку площею 8,1853 га на підставі договору дарування вчиненого ОСОБА_3 20.11.2012 року.

ОСОБА_5 набув право власності на земельну ділянку площею 8,1853 га на підставі договору купівлі-продажу укладеного між ОСОБА_4 та ним 21 липня 2016 року, в подальшому розділив вказану земельну ділянку на 17 ділянок.

Відповідач набула право власності на 17 земельних ділянок на підставі 17 договорів купівлі-продажу укладених між ОСОБА_5 та відповідачем 15 жовтня 2016 року.

На момент укладання 17 Договорів купівлі-продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 були відсутні заборони на продаж 17 спірних земельних ділянок, або інше будь яке відчуження, 17 спірних земельних ділянок не перебували під заставою, або в оренді.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідач ОСОБА_2 по справі набула право власності відповідно до вимог закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Докази та обставини, на які посилаються апелянти в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги першого заступника прокурора Київської області, державного підприємства «Науково - дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща - Водиця» - відхилити.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: