Справа № 495/5745/17
№ провадження 2/495/2643/2017
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 листопада 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Сергіївська селищна рада про визнання права власності ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Сергіївська селищна рада про визнання права власності, та уточнивши 17.10.2017 року свої позовні вимоги остаточно просить суд: визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) право власності на квартиру під № 82 у житловому будинку під № 5 по вул. Шкільна в смт. Сергіївка у м. Білгород-Дністровський Одеської області, загальною площею 31,1 кв.м., житловою 12,3 кв.м., яка в цілому складається із: 1-коридору, 2-ванної, 3-туалету, 4-кухні, 5-житлової, 6-лоджії, вказуючи, що 17.02.2015 року померла спадкодавець ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири під № 82 у житловому будинку під № 5 по вул. Шкільна в смт. Сергіївка у м. Білгород-Дністровський Одеської області, загальною площею 31,1 кв.м., житловою 12,3 кв.м., яка в цілому складається із: 1-коридору, 2-ванної, 3-туалету, 4-кухні, 5-житлової, 6-лоджії.

Вона бажає прийняти спадщину після померлої у порядку ст.1264 ЦК України, та зазначає, що ОСОБА_3 вона знала дуже давно, вони дружили. За життя ОСОБА_3 перенесла 3 операції, так як була хвора на рак і потребувала постійного піклування з боку сторонніх осіб. Стверджує, що її допомога полягала у фінансовій участі в лікуванні, придбанні ліків, та оплату за чергові операції, тому що її пенсії на все не вистачало. Після повторної операції їй довелось переїхати до ОСОБА_3, та з того часу вони почали мешкати разом та вести спільне господарство. Разом з тим, третя операція не допомогла і ОСОБА_3 померла у віці 55 років, нею сплачені усі витрати, повязані з її похованням.

Разом з тим, вказує, що при зверненні до державного нотаріусу з приводу оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено у звязку із тим, що вона не являється спадкоємцем за законом, заповіт спадкодавець не складала. А факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю повинен встановити суд.

Крім того, від нотаріуса вона дізналась, що з приводу оформлення спадкових прав на спадщину звернулась двоюрідна сестра померлої ОСОБА_2

Проте, ОСОБА_2 жодного разу за останні пять років не приїжджала до ОСОБА_3, або будь-яким чином не допомагала їй в той час як, вона опікалась та допомагала в усьому спадкодавці, а тому вважає, що має право звернутись до суду з позовом про визнання права власності .

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити з підстав, наведених в позові.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просить суд їх задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно 17.02.2015 року померла спадкодавець ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 406047, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. /л.с.5/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири під № 82 у житловому будинку під № 5 по вул. Шкільна в смт. Сергіївка у м. Білгород-Дністровський Одеської області, загальною площею 31,1 кв.м., житловою 12,3 кв.м., яка в цілому складається із: 1-коридору, 2-ванної, 3-туалету, 4-кухні, 5-житлової, 6-лоджії, яка належала померлій у відповідності до свідоцтва про право на житло, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. /л.с.8-9/.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із приписами ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Юридичний факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем протягом п'яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Суд не може погодитися з ствердженнями позивачки стосовно того, що вона проживала разом із спадкодавицею до дня її смерті не менше 5 років, вела з померлою спільне господарство, доглядала за нею, оскільки вказані ствердження не підтвердилися в ході судового розгляду справи та нею не надано до суду жодного належного та допустимого доказу про вказані ствердження.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд ставиться критично до наданих до матеріалів справи квитанцій про придбання ліків та накладної про сплату витрат, повязаних із похованням, та не сприймає їх як доказ того, що позивач протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала допомогу спадкодавці, оскільки невідомо ким та за які кошти придбались ці ліки, чи потребувала померла у їх наданні, окрім того з накладної вбачається, що витрати повязані з похованням ОСОБА_3 здійснені в рахунок пенсії померлої /л.с.26/.

Позивач у своєму позові також вказує на те, що померла ОСОБА_3 страждала невиліковною хворобою, потребувала сторонньої допомоги, їй проводили неодноразово операції, натомість позивачкою не надано суду жодного доказу в обґрунтування вказаних доводів, ані медичної картки, ані медичних направлень на операції, тощо.

Окрім того, позивач вказувала на те, що при зверненні до нотаріальної контори з приводу оформлення її спадкових прав, нотаріусом було відмовлено у звязку із тим, що вона не являється спадкоємцем за законом, заповіт спадкодавець не складала. А факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю повинен встановити суд.

З прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається, що вона заявляла вимогу про встановлення факту проживання однією сімєю разом із померлою 17.02.2015 року ОСОБА_3

Також, задля обєктивного та всебічного розгляду справи судом був зроблений запит до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори про надання спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_3

Так, згідно наданої на запит суду копії спадкової справи, вбачається, що з приводу оформлення спадкових прав звернувся спадкоємець сестра померлої ОСОБА_3 ОСОБА_2

В той час, листом завідувача держнотконтори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із пропуском визначеного чинним законодавством строку для прийняття спадщини, а не з підстав зазначених позивачем у її позові.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що позивачкою не надано до суду жодного доказу на підтвердження своїх вимог, суд вважає її позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 1258, 1268 -1269 ЦК України, ст. ст. 10,11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Сергіївська селищна рада про визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: