АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №629/1441/17 Головуючий суддя І інстанції Смірнова Н.А.
Провадження № 22-ц/790/4347/17 Суддя доповідач Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу в режимі відео конференції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 квітня 2017 року у справі за поданням Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року Лозівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобов'язань по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування подання Лозівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вказував, що на примусовому виконанні державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист № 2-1903-2010 від 08 липня 2010 року, який виданий Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 червня 2010 року та до досягнення дитиною повноліття. 22.07.2010 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Сума заборгованості ОСОБА_2 по аліментам складає 32 513,75 грн. Із вказаною сумою боржник ознайомлений, проте рішення досі не виконано.

У зв'язку з цим, Лозівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом №2-1903 від 08 липня 2010 року, виданим Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 червня 2010 року та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні подання Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, якою подання державного виконавця задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали, постановленої з порушенням вимог матеріального та процесуального права; вказує, що сума боргу по аліментам є значною, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, вбачає достатньо підстав для задоволення подання державного виконавця.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні подання Лозівського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом; матеріали подання не містять даних про вжиття державним виконавцем необхідних дій з метою виконання рішення.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з п.18 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Умовами ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» встановлено вичерпний перелік обставин, за яких громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема у випадках, якщо невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавчий лист № 2-1903-2010 від 08 липня 2010 року, який виданий Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 червня 2010 року та до досягнення дитиною повноліття. 22.07.2010 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Сума заборгованості ОСОБА_2 по аліментам складає 32 513,75 грн.

Разом з тим, будь-яких доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду, державний виконавець, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України не надав, оскільки ухилення від виконання рішення суду є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання цього обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Разом з тим в поданні відсутні докази, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, тобто, не надано доказів, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, що боржник ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження та йому роз'яснено права і обов'язки, що боржник ухилився від виконання зобов'язання. Крім того матеріали подання не містять даних про вжиття державним виконавцем інших заходів примусового стягнення, що вказувало б на здійснення виконавцем всіх можливих та необхідних дій з метою виконання рішення.

За таких обставин колегія судів вважає, що ухвала суду законна і обґрунтована, постановлена з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.2 ст.307, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 квітня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді