У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення,

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суд із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 вересня 2012 року йому належить Ѕ ідеальна частка квартири АДРЕСА_1. Інша Ѕ частка цієї квартири належить відповідачу ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 13 листопада 2013 року, що набрало законної сили, встановлено порядок користування вказаним житлом: у його користування виділена кімната 6, площею 11,5 кв. м; у користування ОСОБА_4 - кімната 5, площею 8 кв. м; решта приміщень квартири залишено у спільному користуванні сторін у справі.

Однак відповідача його не пускають до квартири, у нього немає ключів від вхідних дверей, а тому позивач просив усунути йому перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом його вселення в це помешкання.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги про вселення позивача до вищевказаної квартири, виходив із того, що позивач як власник Ѕ частини квартири намагався вселитися до квартири, однак доступу до неї він не має, а відповідачі у добровільному порядку відмовляються усунути ці обставини та передати йому ключі, чим порушують права та законні інтереси позивача володіти та користуватися цим майном, а вимоги про вселення та усунення перешкод у користуванні спірною квартирою є тим допустимим та законним способом захисту його порушених прав та інтересів.

Отже, розглядаючи спір, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов