Справа № 6-79/11
Провадження № 6/461/140/17
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

25.07.2017 суддя Галицького районного суду м. Львова Городецька Л.М., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд зі заявою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судом встановлено, що Ухвалою Галицького районного суду м. Львова у справі № 6-79/2011 рік від 06 травня 2011 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до моменту фактичного виконання ним наказу №26/47 Господарського суду Львівської області від 28.09.2010 року про стягнення з ПП «Медіа Сервіс» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області заборгованості на загальну суму 502992,40 грн.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено ст. 377-1 ЦПК України, у відповідності з якою питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Чинним ЦПК України не передбачено порядок та вирішення питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

У разі врегулювання боргових зобовязань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, оскільки заява боржника про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.15, 122, 377-1 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Роз'яснити заявнику, що розгляд питання про зняття (скасування) обмеження щодо особи у праві виїзду за межі України належить до компетенції державного виконавця.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М.Городецька