АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2126/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5,20 Шимчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І., Сіренка Ю. В.
при секретаріАнкудінові О. І.

представника позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на житловий будинок.

Свої вимоги обґрунтовуючи тим, що в березні 2014 року до нього звернувся ОСОБА_9 з пропозицією придбати у нього житловий будинок з надвірними спорудами, отриманий ним у спадок від своїх батьків, який знаходиться в с. Вороне Жашківського району Черкаської області. На вказаний будинок були відсутні правовстановлюючі документи, а тому позивач допомагав ОСОБА_9 в оформленні на нього відповідної документації.

Після отримання правовстановлюючих документів на будинок ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_9 з метою обговорення ціни на вищевказаний будинок. Обговорена ціна складала 35000 гривень. Оскільки ОСОБА_7 не мав всієї суми для сплати вартості будинку, сторони домовилися зустрітися через деякий час.

Так як ОСОБА_9 тривалий час знаходився в зоні антитерористичної операції, тому сторони знову зустрілися в грудні 2014 року, коли той приїхав у відпустку.

При зустрічі ОСОБА_7 передав ОСОБА_9 25000 гривень як часткову оплату за будинок, який в свою чергу передав позивачу всі правовстановлюючі документи на будинок, а саме: технічний паспорт, рішення суду та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та ключі від будинку. Також ОСОБА_9 написав і передав ОСОБА_7 розписку про отримання ним грошових коштів в розмірі 25000 гривень в присутності свідків, яку було посвідчену у Вороненській сільській раді Жашківського району.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_7 повністю не розрахувався за будинок, то ОСОБА_9 пообіцяв нотаріально оформити договір купівлі-продажу після здійснення повної оплати за проданий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 помер, не оформивши належним чином право позивача на житловий будинок, за який отримав частину обумовлених коштів.

Позивач просив суд визнати договір про продаж житлового будинку, що належав ОСОБА_9 укладеним, визнати за ОСОБА_7 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на житловий будинок - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням представник ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою вимоги якої мотивував тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на житловий будинок прийшов до висновку, що розписка, надана позивачем не може бути визнана договором купівлі-продажу, оскільки не була нотаріально посвідчена, а є лише письмовим доказом виникнення грошових зобов'язань. А оскільки договір про купівлю-продаж житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 був укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не в нотаріальній формі, то такий договір не є укладеним і не створює прав та обов'язків для сторін, а тому й не може бути визнаний дійсним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2014 року за ОСОБА_9 було визнано право власності як за спадкоємцем в порядку спадкування на житловий будинок та господарські будівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 21273787 від 06.05.2014р. вбачається, що ОСОБА_9 зареєстрував своє право на житловий будинок та господарські будівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у формі приватної власності.

Згідно розписки від 20 грудня 2014 року вбачається, що в присутності свідків ОСОБА_9 продав ОСОБА_7 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною вартістю 35000 гривень. Від громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_9 отримав 25000 гривень. Дана розписка була посвідчена головою Вороненської сільської ради.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер, актовий запис про смерть № 7033 від 04.05.2016р., зареєстрований відділом державної реєстрації смерті головного територіального управління юстиції в м. Києві.

В листі-відповіді № 1837 від 28 березня 2017 року приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. повідомляє, що після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, було заведено спадкову справу №105/2016 на підставі заяв спадкоємців: ОСОБА_11 - за заповітом, та ОСОБА_8 - сина спадкодавця за законом.

Відповідно до листа-відповіді приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. від 05.04.2017р. № 1927 повідомила, що свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не видавалися.

ОСОБА_7 стверджує, що спадкоємець померлого ОСОБА_9, ОСОБА_8, ухиляється від взятого на себе зобов'язання померлим отримати всі кошти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу будинку.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частиною 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Проте відповідно до правової позиції, що була висловлена у постанові Верховного Суду України від 30 січня 2013 року № 6-162цс12, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. Момент вчинення таких правочинів згідно зі статтею 210, частиною третьою статті 640 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними й не створюють прав та обов'язків для сторін.

Договір купівлі-продажу житлового будинку (або його частини) підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому не може бути визнаний дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України N 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.

А тому враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки між сторонами не було укладено договору купівлі - продажу жилого будинку та земельної ділянки, а були лише наміри вчинити такий правочин. Крім того, позивач не надав належних та допустимих доказів безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення такого договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції та визнані безпідставними.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2017 року відхилити, а рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на житловий будинок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :