Справа № 716/750/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.12.2017 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Пухарєвої О.В.,
секретаря Кульки О.М.,
з участю позивача- Сорохан К.І.,
відповідача- Гуменюк М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання заповіту недійсним,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.10.2017 позов задоволено .
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування їй судових витрат, а саме: витрат по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. та по сплаті за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 900,48 грн., у зв'язку із тим, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.10.2017 не вирішено питання про стягнення судових витрат.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву про винесення додаткового рішення підтримала повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти ухвалення додаткового рішення. Вказала, що у зв"язку із скрутним матеріальним становищем, вона не має змоги сплачувати судові витрати, які були понесені ОСОБА_1
Належним чином повідомлений представник Кадубовецької сільської ради Заставнівського району , в судове засідання не з»явився. Проте, згідно ст. 220 ЦПК України його присутність не є обов»язковою.
У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заслухавши думку сторін, частково дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.
Встановлено, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12.10.2017 не вирішено питання про стягнення судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов"язаних із проведенням судової почеркознавчої експертизи.
Зі змісту ст.79 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати за проведення судових експертиз.
У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ч.2 ст. 86 ЦПК України, кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи.
Як розяснено в п.41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.
Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.
Пунктом 44 вказаної постанови передбачено, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов'язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.
Судом встановлено, що згідно квитанції № №145, 146,147 від 09.04.2015 ( том 1 а.с. 2, 2а. 2б) ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Згідно розрахунку № 1632-КЕ від 02.09.2016 Чернівецького НДЕКЦ (а.с.136) витрати за проведення почеркознавчої експертизи становить 900,48 грн. Згідно квитанції №25 від 29.09.2016 ОСОБА_1 сплачено 900,48 грн. в рахунок відшкодування витрат за проведення почеркознавчої експертизи.
Оскільки в матеріалах справи містяться докази на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на сплату судового збору, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» в розмірі 487,20 грн., який був передбачений станом 01.01.2015, то суд вважає, що в цій частині необхідно задовольнити заяву та ухвалити додаткове рішення.
Враховуючи, що рішенням Заставнівського районного суду від 12.10.2017 позов ОСОБА_1 задоволено, то у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 487,20 грн.
Разом з цим, оскільки під час розгляду даної справи позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження понесених судових витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи, а такий доказ (квитанція №25 від 29.09.2016 ) надано суду після ухвалення рішення у справі, разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, то суд приходить до висновку про те, що додаткове рішення в цій частині ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви слід відмовити.
На підставі постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та керуючись ст.ст.10, 11, 15, 79, 88, 220 ЦПК України, суд,-
Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), жительки с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1. в рахунок понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн.
В задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О. Пухарєва