233 № 233/829/17
26 жовтня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлостоцької О.В.
секретаря Теліціної О.О.,
представника позивача -
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача в судове засідання не зявився, просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр».
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Зясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що 15 листопада 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с. 6), згідно якої розмір заборгованості за кредитним договором від 12 жовтня 2011 року з дати підписання Генеральної складає 8239 грн. 64 коп., та зменшиться на 209 гр. 84 коп. (проценти), 70 грн. 41 коп. (комісія), 430 грн. 82 коп. (штраф).
Відповідач ОСОБА_1, підписавши зазначену Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом. Так, в угоді, зокрема, зазначено, що він ознайомився і згоден з Умовами та правилами; своїм підписом підтверджує факт надання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк»
Відповідно до п. 2.1 умов Генеральної угоди банк надав позичальнику терміновий кредит в сумі 7339 грн. 64 коп. на строк 24 місяці, з 15 листопада 2013 року по 30 листопада 2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 7339 грн. 64 коп. в обмін на зобовязання відповідача по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% щомісячно на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в заяві, умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 367 грн. 28 коп. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, а також інших витрат у відповідності з умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30 листопада 2015 року.
Відповідно до п.п. 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій генеральній угоді, умовах та правилах, більш ніж на 31 день, за зобовязаннями, термін яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 711 грн. 07 коп.
У відповідності до п. 2.8 Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочки.
Суду не надано достовірних доказів того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором проведений невірно, є недостовірним або хибним, та не зазначено про існування таких доказів.
В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань та встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 5959 грн. 23 коп., а також заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 3114 грн. 08 коп.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за пенею та комісією в розмірі 6674 грн. 08 коп. та штрафу в розмірі 711 грн. 07 коп., суд виходить з наступного.
Згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та від 02 грудня 2015 року № 1275-р, с. Червоне Костянтинівського району Донецької області віднесено до вказаного переліку.
Відповідач ОСОБА_1 згідно паспортних даних значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 31, зв. бік), тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
При цьому, з розрахунку пені та комісії, вбачається, що період її нарахування визначений з 01 жовтня 2014 року по 06 лютого 2017 року. Враховуючи такий період нарахування, банк зобовязаний скасувати ОСОБА_1 пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором, починаючи з 14.04.2014 року. Таким чином, зважаючи, що період нарахування пені та комісії ОСОБА_1 мав місце вже після 14 квітня 2014 року, тобто лише під час проведення АТО, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за пенею та комісією в сумі 6674 грн. 08 коп. задоволенню не підлягають.
З матеріалів справи також вбачається, що нарахування штрафу відповідачеві мало місце станом на 06 лютого 2017 року, тобто після 14 квітня 2014 року, у період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами. Тому напідставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягає стягненню з відповідача штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в сумі 711 грн. 07 коп.
На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 не виконав належним чином зобовязань, передбачених Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 15 листопада 2013 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що утворилась станом на 06 лютого 2017 року в загальному розмірі 9073 грн. 31 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 5959 грн. 23 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3114 грн. 08 коп., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині.
ОСОБА_2 України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що пеня та комісія в розмірі 6674 грн. 08 коп. та штраф в розмірі 711 грн. 07 коп., позивачем нараховані безпідставно в порушення вимог зазначеного Закону, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Відповідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Тому, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, повязані із сплатою судового збору, в розмірі 1600 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 599, 612, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України , -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 15 листопада 2013 року станом на 06 лютого 2017 року в сумі 9073 (девять тисяч сімдесят три) грн. 31 коп., яка складається з:
-5959 грн. 23 коп. заборгованість за кредитом;
-3114 грн. 08 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: