"17" листопада 2017 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

номер справи 333/6738/17

номер провадження 2/333/2922/17

17 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року, позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3, в якій просить суд: усунути перешкоди в користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступного.

Стаття 119 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що відповідачами по справі є: ОСОБА_6 та ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_6 Отже, з огляду на вищезазначену норму ЦПК України ім'я кожного з відповідачів, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі повинні бути викладені окремо.

А відповідно до ст.. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

З матеріалів позовної заяви, вбачається, що позивач - ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як на правову підставу позову позивач посилається на ст. 391 ЦК України, з якої вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на вищезазначену норму закону суд вважає, що позивачу необхідно уточнити зміст своїх позовних вимог у відповідності до п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК України та звернути увагу на те, що позовна вимога в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення (дане формулювання) охоплюється нормами житлового законодавства.

Зазначений недолік заяви позивачеві слід усунути шляхом надання позовної заяви в новій редакції, з вірно обраним способом захисту порушеного права, у відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, з урахуванням положень ЦК України, які регулюють правовідносини щодо захисту права власності.

У відповідності до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказуванням.

Так, позивачем в обґрунтування позовних вимог наводиться лише факт вчинення відповідачами перешкод в користуванні власністю, проте будь-якого доказу цього до матеріалів позовної заяви не додано (наприклад, акту з місця реєстрації, складеного уповноваженими особами), при цьому до позовної заяви навіть не додано доказів, що підтверджують реєстрацію відповідачів за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що на час звернення до суду з цим позовом становить - 640 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Перевіркою позову встановлено наступне.

Позов ОСОБА_1 складається з двох позовних вимог.

В даному випадку, виходячи із змісту позову, позивач об'єднав дві вищезазначені позовні вимоги немайнового характеру, а отже, на підставі вищевикладених норм Закону України «Про судовий збір», їй необхідно за дві вимоги немайнового характеру сплатити судовий збір на загальну суму 1 280 гривень 00 копійок.

З матеріалів позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_1 судовий збір не сплачено, а долучено до матеріалів позову заяву про звільнення від сплати судового збору, у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем.

Ухвалою судді від 17.11.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Оскільки суд розглядає цивільні справи в межах позовних вимог, то позивачу слід усунути недоліки позову шляхом сплати судового збору у відповідному розмірі за кожну позовну вимогу в окремості.

Відповідно до ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступати у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Згідно ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

З огляду на вищезазначену норму закону, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на необхідність уточнення кола осіб - учасників процесу, залучивши до участі в справі орган опіки та піклування та Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

На підставі викладеного, суд позбавлений можливості прийняти до свого провадження даний позов у первісному вигляді, як такий, що складений в неналежному обсязі, необхідного для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з моменту отримання позивачем ухвали.

Таким чином, суддя приходить до висновку про необхідність надати позивачу термін для усунення зазначених недоліків шляхом сплати судового збору та надання оновленої позовної заяви з відповідними додатками.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду, усунути недоліки заяви.

Роз'яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Е.Г.Стоматов