Єдиний унікальний номер 741/1418/16
Провадження № 2/741/84/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 20 квітня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

з участю позивача, її представника ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення попередньої оплати,

встановив:

2 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 25 лютого 2015 року між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій (далі Договір), вартість якої становила 4 775 грн. Відповідно до умов договору покупець зобовязався оплатити вартість товару, а продавець передати зазначену меблеву систему впродовж 1-2 тижнів з моменту укладення договору за адресою: м. Носівка Чернігівської області, вул. Кушнірова, 14, а також зібрати меблеву систему за цією адресою. На виконання умов договору, в момент його укладення, вона (позивач) здійснила 100 % попередню оплату в розмірі 4 775 грн. У звязку із невиконанням відповідачем умов договору, 23 березня 2016 року вона (позивач) направляла відповідачу вимогу про передачу товару або повернення сплачених коштів у повному обсязі, але зазначена вимога була залишена без відповіді.

ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача суму попередньої оплати за меблеву систему «Юніор» (шимо) з 5 секцій у розмірі 4 775 грн. та судові витрати по сплаті судового збору.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, його представник позовні вимоги не визнав повністю, дав пояснення, суть яких зводиться до того, що 6 березня 2015 року ФОП ОСОБА_4 направляв на адресу позивача лист про те, що замовлені нею меблі готові до доставки та просив повідомити час та місце доставки. На зазначений лист відповіді не надійшло. У травні 2015 року позивачем було подано позов до відповідача про розірвання договору № 904с від 25 лютого 2015 року, стягнення коштів та моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області у задоволенні цього позову було відмовлено у повному обсязі, встановлено, що товар надійшов до магазину відповідача вчасно, відповідач повідомляв про це позивачу та просив сповістити про можливу дату прийняття нею товару. Апеляційний суд у своєму рішенні зазначив, що твердження позивача про те, що вона не отримувала листа, а в повідомленні про отримання цього листа 7 березня 2015 року стоїть не її підпис, не спростовують того факту, що лист був і відповідач мав намір передати куплений товар в обумовлений Договором строк. Як підтвердження належного та своєчасного виконання відповідачем умов Договору суд апеляційної інстанції розцінював і лист ТОВ «Укрюг» від 26 червня 2015 року. У силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України рішення апеляційного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року має преюдиційний характер щодо обставин виконання умов договору від 25 лютого 2015 року, а самі обставини доказуванню не підлягають.

У звязку із неявкою 20 квітня 2017 року в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2015 року між ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій, відповідно до умов якого продавець зобовязався передати у власність покупця шляхом доставки за адресою: м. Носівка Чернігівської області, вул. Кушнірова, 14, та здійснити зборку меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій, а покупець зобовязався прийняти та оплатити вартість прийнятого товару, що підтверджується копією талону оформлення індивідуального замовлення № 904с від 25 лютого 2015 року (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що сторонами при укладенні договору було узгоджено строк поставки меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій, який становив 1-2 тижні, що підтверджується відомостями, зазначеними у талоні оформлення індивідуального замовлення № 904с від 25 лютого 2015 року (а.с. 5).

Таким чином, строк поставки меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій спливав 11 березня 2015 року.

Крім цього, з талону оформлення індивідуального замовлення № 904с від 25 лютого 2015 року (а.с. 5) вбачається, що при укладенні договору позивач здійснила 100 % попередню оплату за меблеву систему «Юніор» (шимо) з 5 секцій у розмірі 4 775 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року у цивільній справі № 741/641/15 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди не встановлені обставини, які б підтверджували:

- факт вручення фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 ОСОБА_3 меблевої системи «Юніор» (шимо) з 5 секцій;

- факт отримання ОСОБА_3 від ФОП ОСОБА_4 листа від 6 березня 2015 року, в якому було зазначено, що замовлені нею меблі готові до доставки, а також містилося прохання повідомити час та місце доставки.

Таким чином, вищезазначені обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення, підлягають доказуванню в загальному порядку.

У судовому засіданні встановлено, що станом на 20 квітня 2017 року відповідач не передав у власність позивача меблеву систему «Юніор» (шимо) з 5 секцій, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та поясненнями сторін.

Доводи представника відповідача про те, що відповідач не міг виконати умови Договору та поставити позивачу в строк до 11 березня 2015 року товар у звязку із відмовою позивача від Договору, порушення позивачем умов Договору, не заслуговують на увагу, оскільки є надуманими та такими, що спростовуються добутими по справі доказами, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 5, 12 березня та 27 квітня 2015 року ОСОБА_3 зверталася до ФОП ОСОБА_4 із заявою про повернення сплачених коштів через недодержання терміну поставки товару, що підтверджується обставинами, викладеними у рішенні апеляційного суду Чернігівської області від 19 серпня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що умовами Договору було встановлено, що у разі відмови від замовлення покупець сплачує продавцю 30% від вартості товару за отримані продавцем збитки.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач отримавши 25 лютого 2015 року від відповідача 100 % попередню оплату за замовлену меблеву систему, навіть після отримання листів від 5, 12 березня та 27 квітня 2015 року не вчинив дій, передбачених Договором, щодо повернення позивачу 70% від вартості замовленого товару.

Статтею 689 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

З матеріалів справи (а.с. 6-8) вбачається, що 23 березня 2016 року ОСОБА_3 зверталася до ФОП ОСОБА_4 з вимогою виконати зобовязання за Договором шляхом передачі товару або повернення сплачених нею коштів у повному обсязі. Цю вимогу відповідачем було отримано 24 березня 2016 року (за місцем розташування магазину «Меблі», а саме в м. Носівка Чернігівської області по вул. Вокзальна, 1) та 28 березня 2016 року (за місцем проживання, а саме в АДРЕСА_1). У листі-вимозі було зазначене прохання повідомити про час, коли відповідач виконає свої зобовязання за Договором.

Відповідач не надав доказів того, з яких саме причин ним не було задоволено заяву ОСОБА_3 від 23 березня 2016 року в частині доставки замовленої та оплаченої меблевої системи або повернення попередньої оплати, а також які дії ним були вчиненні після отримання зазначеного листа-вимоги.

Таким чином, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобовязань за Договором, меблеву систему позивачу не передає, грошові кошти не повертає.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідачем не надано суду доказів того, що станом на 20 квітня 2017 року оплачений товар переданий ОСОБА_3 або сума попередньої оплати їй повернута.

Проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума попередньої оплати у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1).

Зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 549, 610, 611, 626, 629, 655, 663, 664, 693 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, жительки м. Носівка Чернігівської області, вул. Кушнірова, 14, суму попередньої оплати за договором № 904с від 25 лютого 2015 року у розмірі 4 775 (чотири тисячі сімсот сімдесят пять) грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв