Номер провадження 2/754/4389/17
Справа №754/6357/17
16 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Грей О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, -
Позивач ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" звернувся до відповідача ОСОБА_1 з позовом про відшкодування шкоди у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.06.2015 року по вул. Шолом-Алейхема у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та Інфініті д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 Автомобіль Ленд Ровер д/н НОМЕР_4 був застрахований у позивача за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № АМ.097870 від 21.05.2015 року. У результаті ДТП автомобіль Ленд Ровер отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля ОСОБА_3 була завдана матеріальна шкода. Позивачем власнику автомобіля Ленд Ровер було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 187 734, 74 грн. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоду, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 187 734, 74 грн. та судові витрати по справі.
В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність, за наявних у справі матеріалів.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Страхової компанії підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 30.06.2015 року о 18 год. 00 хв. по вул. Шолом-Алейхема, 5 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та Інфініті д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1
В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля завдано - матеріальну шкоду.
Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року справу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, однак судом було встановлено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2 здійснив дорожньо-транспортну пригоду та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що наїзд на інші автомобілі стався внаслідок гіпертонічного кризу.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Оскільки автомобілем НОМЕР_2, керував відповідач ОСОБА_1, який згідно обставин викладених в постанові Деснянського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року винуватий у скоєній ДТП, то саме він з урахуванням вимог діючого законодавства зобов?язаний відшкодувати невідшкодовану шкоду, а тому суд вважає, що сума страхового відшкодування на загальну суму 187 734, 74 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Страхової компанії.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600, 00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. 990, 993, 1166, 1187, 1191, 1192, 1194 ЦК України, Законом України "Про страхування", -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" страхове відшкодування у розмірі 187 734, 74 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600, 00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: