Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/2213/17 Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О. В.
Категорія 49 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Гансецької І.А., Галацевич О.М

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.08.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб від якого сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 січня 2014 року шлюб розірвано. Оскільки дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач працює, проте регулярної допомоги на утримання дитини не надає, просила задовольнити позов.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17 травня 2017 року позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2017 року і до повноліття дитини. В решті позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин по справі, незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що хоча відповідач має хронічне онкологічне захворювання, має на утриманні ще одну дитину, однак займає високооплачувані посади та отримує стабільний дохід, відтак має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в зазначеному у позові розмірі.

В апеляційному суді ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених в ній, та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 4 серпня 2007 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.7/.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.01.2014 року шлюб між сторонами розірвано, дитину ОСОБА_3 залишено на подальше проживання з матір»ю/а.с.6/. Факт проживання дитини з позивачем підтверджується довідкою КП «ВЖРЕП №9» від 25.02.2017 року /а.с.8/.

14 лютого 2015 року відповідач уклав шлюб із ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №1221266, а 7 серпня 2015 року у нього народилась донька ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.09.2015 року /а.с.71,72/.

Відповідач працює на посаді директора ТДВ «Березівський кар»єр» і йому нараховано заробітну плату за період з 01.11.2016 року по 30.04.2017 року в сумі 73608,66грн./а.с.50/.

Також за сумісництвом ОСОБА_2 працює в ТДВ «Коростенський щебзавод», де його нарахована заробітна плата за період 01.10.2016 року по 31.03.2017року складає 81563,76грн./а.с. 47/.

Позивач ОСОБА_1 працює менеджером зі збуту в ТОВ «Блум ІНК» і її заробітна плата за період з 01.11.2016 року по 30.04.2017 року склала 16 2015грн./а.с.70/.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми Сімейного Кодексу України, чинні на час виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач має онкологічне захворювання, йому встановлено ІІ групу інвалідності/а.с.52,73/. Наведене зумовлює необхідність додаткових витрат на лікування.

Судом також встановлено, що син сторін ОСОБА_3Ю спостерігається лікарем неврологом та лікарем кардіологом, йому рекомендовано періодичне протирецидивне та санаторне лікування /а.с.93/.

А тому, врахувавши матеріальне становище відповідача, стан його здоровя та сімейний стан, наявність на його утриманні малолітньої дитини від іншого шлюбу, стан здоровя дитини, рівність обовязку щодо утримання дитини кожним з батьків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) є безпідставними, оскільки не враховують інтересів дитини відповідача від іншого шлюбу та не враховують прав та інтересів самого відповідача, зокрема, його права на лікування.

За наявності понесення додаткових витрат на дитину, викликаних її хворобою, позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про стягнення таких витрат відповідно до положень ст.185 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді