Справа № 128/2029/17
РІШЕННЯ

Іменем України

01.11.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Ганкіної І.А.

при секретарі Жигаровій Д.О.

за участю пред-ка позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства,

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Вінницькій областізвернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання об'єктів тваринного світу на території Вінницького району, в ході якої встановлено, що громадянином ОСОБА_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснено незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову (сітками) на водоймі с. Рівець, територія Ільківської сільської ради, Вінницького району Вінницької області.

На основі даних результатів перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення № 006806 від 27.03.2017 року.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.04.2017 року по справі № 128/831/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач зазначає, що своїми діями, внаслідок здійснення вилову риби забороненим знаряддям лову, відповідач наніс державі збитків на суму 3910 грн.

Розрахунок збитків здійснено у відповідності до постанови КМ України від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів біоресурсів» та постанови КМ України від 07.11.2012 року № 1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)».

Оскільки, добровільно вказану суму збитків відповідач не відшкодовує, позивач просить суд стягнути її з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала на обставинах, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає заявлену до стягнення суму відшкодування збитків значно завищеною та необгрунтованою.

Заслухавшидумки та позиції учасників судового розгляду справи, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання об'єктів тваринного світу на території Вінницького району, в ході якої встановлено, що громадянином ОСОБА_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснено незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову (сітками) на водоймі с. Рівець, територія Ільківської сільської ради, Вінницького району Вінницької області.

На основі даних результатів перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення № 006806 від 27.03.2017 року, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 2).

28 квітня 2017 року Вінницьким районним судом Вінницької області по справі № 128/831/17 винесено постанову, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в прибуток держави, без конфіскації знаряддя лову та незаконно добутих водних живих ресурсів (а.с. 3).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що судом було встановлено, що 27.03.2017 року о 22 год. 20 хв., ОСОБА_2, на водоймі в с. Рівець, ловив рибу забороненим знаряддям лову, а саме: сітками в кількості 12 шт., зловивши рибу: карась 114 шт., короп 3 шт., лящ 3 шт., сом 1 шт., судак 1 шт., плітка 1 шт., окунь 2 шт., чим порушив п. 3.15 Правил спортивного та любительського рибальства.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 85 КУпАП.

Також ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП визнав, щиро розкаявся.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з розрахунком держінспектора з ОНПС у Вінницькій області ОСОБА_3, проведеним у відповідності до постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», розмір збитків, заподіяних незаконним виловом риби відповідачем, становить 3910 (три тисячі девятсот десять) грн. (а.с.4).

Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу

внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання

і відтворення тваринного світу.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Стаття 13 Конституції України визначає, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в порушенні правил використання об'єктів тваринного світу.

Згідно ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналізуючи вищевикладене суд вважає, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення, в рахунок відшкодування витрат за оплату судового збору, кошти в розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.63 ЗК України «Про тваринний світ», ст.68 ЗК України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 1166 ЦК України, ст.ст. ст.ст.15, 30, 60, 61, 78 ,82, 130, 214, 215, 223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ід.код НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 та області) на рахунок держави (УК у Вінницькому районі, с. Ільківка, 24062100, , Банк одержувач ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, р/р 0084) відшкодування збитку завданого внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 3910 грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ід.код НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 та області) на рахунок Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (отримувач: Держекоінспекція у Вінницькій області, , р/р 1122, в Держказначейській службі України м. Києва, МФО 820172) відшкодування витрат за оплату судового збору в розмірі 1600 грн.00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається на рішення суду до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.А.Ганкіна