Справа №265/3848/17
Провадження №2/265/1165/17
30 жовтня 2017 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Щербіна А.В.,
за участю секретаря судового засідання Себко Г. Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, -
01 червня 2017 року Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради (далі за текстом - УСЗН) звернулось до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову зокрема зазначалось, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСЗН, як уповноважений представник сімї - одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Щомісячна адресна допомога внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства відповідачу була призначена та сплачувалась з 12.12.2015 по 29.02.2016. Зазначалось, що п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідачка при отриманні наведеної допомоги вказувала, що у неї та членів її родини немає нерухомого майна розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136 Міністерством фінансів України було здійснено верифікацію та моніторинг достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат. Відповідно до вказаної інформації, яка надійшла до УСЗН, у власності відповідачки є будинок 8 по вул. Кирова в с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а визначено райони та терміни проведення антитерористичної операції Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 року. Відповідно до розділу 1 пункту 20 розпорядження Кабінету Міністрів України від №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» деякі райони міста Маріуполя визначено як населені пункти, де здійснювалася антитерористична операція. Проте, відповідними розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085р та від 02.12.2015 №1276-р були затверджені переліки населених пунктів на території яких органи державної влади не виконують свою зобов'язання та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення, в яких с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, не зазначено. Таким чином, за період з 12.12.2015 по 29.02.2016, коли відповідачу виплачувалась щомісячна адресна допомога, с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, де розташоване нерухоме майно, що належить відповідачу на праві власності, не входило до переліку населених пунктів на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, бо на такій території органи державної влади України здійснювали та продовжують здійснювати свої повноваження в повному обсязі, що є причиною виникнення переплати раніше виплачених сум допомоги. Відповідачка добровільно не повернула надмірно сплачені кошти на рахунок УСЗН, тому просили суд стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачені кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 2338,32 грн.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справи за її відсутності. Також зазначила, що заявлені позовні вимоги повністю підтримує, просила суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачка, ОСОБА_1, в судове засідання не зявилась за невідомих суду причин повторно, будучи повідомленою про час та місце слухання справи належним чином, не надавши суду заяву з проханням вирішити спір у її відсутність.
На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановляючи заочне рішення. Тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15 серпня 2015 року має статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, тобто з м. Новоазовськ до м. Маріуполь (а. с. 14).
Судом також було встановлено, що за рішенням УСЗН від 26.02.2016 року ОСОБА_1, як уповноваженому представнику родини, була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 12.12.2015 р. по 29.02.2016 р. в сумі 2338,32 грн. (а. с. 3, 11).
З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись до УСЗН із заявою про призначення наданої їй допомоги, відповідачка вказувала, що у будь-кого з членів її сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції немає (а. с. 12).
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_1 має у власності 1/4 частки буд. 8 по вул. Кірова в с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області (а. с. 7-8).
Вказане також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30 жовтня 2017 року.
Суд зазначає, що ч. 2 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014.
При цьому ч. 1 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
14 квітня 2014 року відповідно до указу в. о. Президента України, Голови Верховної Ради України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території України було розпочато проведення антитерористичної операції.
На теперішній час рішення про завершення проведення АТО не прийнято.
Згідно із наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а Донецька та Луганська області визначені районами проведення антитерористичної операції з 7 квітня 2014 року.
Відповідно до п. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Кабінету Міністрів України доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.
30 жовтня 2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м. Маріуполь включено до вказаного переліку.
02 грудня 2015 року вже розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р знову було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м. Маріуполь також включено до такого переліку.
Відповідно до абз. 2 п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 (далі за текстом Порядок № 505), в редакції, що діяла до 3 червня 2017 року, передбачалось, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у володінні (з 23 квітня 2015 року - у власності) житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.
Крім цього за п. 5 Порядку № 505, в редакції, що діяла до 3 червня 2017 року, в заяві зазначаються, крім іншого, такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги, як наявність у будь-кого з членів сім'ї у володінні (з 23 жовтня 2015 року у власності) житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.
При цьому згідно із п. 11 Порядку № 505 уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин; а суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі ж відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Через встановлення відомостей, що свідчать про наявність у відповідача у власності нерухомого майна, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, безпосередньо на момент отримання ОСОБА_1 допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, представниками позивача розпорядженням від 29 вересня 2016 року відповідача було визнано таким, який не має права на отримання такої допомоги, про що було направлено повідомлення про необхідність повернути надміру сплачені ОСОБА_1 кошти в сумі 2338,32 грн. (а. с. 5, 6).
Таким чином суд робить висновок, що заявлені позовні вимоги є цілковито обґрунтованими та підлягають задоволенню, бо при призначенні допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання відповідачкою були повідомлені недостовірні відомості, через що надміру перераховані ОСОБА_1 суми грошової допомоги повинні бути стягнуті у судовому порядку.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 213-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, -
1. Позов Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає по пров. Кузбасівському 39 в м. Маріуполі, на користь Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради надміру виплачені кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в сумі 2338 (дві тисячі триста тридцять вісім) гривень 32 копійки.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
5. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
6. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
7. Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя А.В. Щербіна