Справа № 752/1297/17
Провадження № 2/752/2566/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.11.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретарів - Чечельницького В.С.

ОСОБА_1

за участю представникf позивача - ОСОБА_2

за участю представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_5 про припинення майнової поруки за кредитним договором, суд -

Встановив

Позивач звернулася до суду з позовом, згідно якого просила суд визнати припиненим договір поруки майнової поруки за Іпотечним договором № 02-10/2132 від 20.06.2007 року, укладеним між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В. за реєстровим № 2334.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 червня 2007 року між нею та відповідачем було укладено договір поруки та договір іпотеки, які були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В.

Вказує, що згідно умов договору іпотеки, вона передала в заставу відповідачу житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Згідно умов договору поруки, вона виступила майновим поручителем за основним зобов'язанням позичальника ОСОБА_5 за договором відновлення кредитної лінії від 20.06.2017 року.

Зазначає, що у подальшому, а саме 26.02.2008 року, 19.03.2008 року, 31.07.2009 року, між нею та відповідачем було укладено додаткові угоди, якими збільшено вартість предмету іпотеки.

Вважає, що зобов'язання позивача як поручителя перед відповідачем втратили чинність, а також, що договір іпотеки є недійсним з тих підстав, що виходячи з наявних у відповідача письмових дозволів на здійснення валютних операцій, здійснювати кредитування позичальника в іноземній валюті відповідач не мав права до 21.09.2009 року, тобто до моменту отримання дозволу № 148-4.

Крім того, зазначила, що умови кредитного договору в частині надання кредиту у доларах США, що передбачає погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом у доларах США, є несправедливими, оскільки є способом зловживання правом, коли всі ризики від знецінення національної валюти України Банк покладає виключно на Позичальника, що є грубим порушенням ч.3 ст. 13 ЦК України, та підставою недійсності правочину.

За таких обставин, позивач вважає, що в силу положень ст. 559 ЦК України, наявні підстави для припинення поруки.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову категорично заперечував та зазначив, що позивачем не зазначено жодної передбаченої ст. 17 Закону України «Про іпотеку» обставини, яка б могла бути підставою для припинення оспорюваного договору. Крім того, вказав, що на обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на допущені порушення при укладенні кредитного договору, в той час предметом справи є договір іпотеки, і позивач ОСОБА_7 не є належним позивачем щодо вимог про захист прав споживачів при укладенні кредитного договору.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, проходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_7 було укладено Іпотечний договір № 02-10/2132, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2333, згідно якого ОСОБА_7 виступила майновим Поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_5, який вступає Позичальником відповідно до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/3637 від 20.06.2007 року (а.с. 14-17).

Відповідно до п. 1.1. зазначеного Іпотечного договору, у якості забезпечення виконання Позичальником всіх зобов'язань за Основним зобов'язанням Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю: житловий будинок АДРЕСА_1, та земельну ділянку кадастровий № НОМЕР_1.

Також судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 26.02.2008 року було укладено Додаткову угоду № 1 до Іпотечного договору № 02-10/2132 від 20.06.2007 року, 19.03.2008 року - Додаткову угоду № 2 до Іпотечного договору № 02-10/2132 від 20.06.2007 року, згідно яких погоджено збільшену заставну вартість предмету Іпотеки, а також збільшений максимальний ліміт заборгованості за Основним зобов'язанням (а.с. 18-19).

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Як вбачається зі змісту Іпотечного договору № 02-10/2132 від 20.06.2007 року, та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, кінцевим терміном погашення кредиту за Основним зобов'язанням визначено 19 червня 2022 року.

Доказів зміни строку виконання Основного зобов'язання за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/3637 від 20.06.2007 року чи закінчення строку дії Іпотечного договору № 02-10/2132 від 20.06.2007 року, сторонами суду не надано.

У відповідності до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі:

- припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

- визнання іпотечного договору недійсним;

- знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;

- з інших підстав, передбачених цим Законом.

Стаття 3 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з принципу диспозитивності, що закріплений в статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати майнову поруку за оспорюваним Іпотечним договором № 02-10/2132 від 20.06.2007 року припиненою, з огляду на, що судом не приймаються посилання сторони позивача на підстави для визнання правочину недійсним, в тому числі на несправедливість умов Основного зобов'язання на забезпечення виконання якого укладено оспорюваний Іпотечний договір, оскільки вказані посилання виходять за межі предмету позову.

Крім того, суд враховує, що стороною позивача не надано суду доказів визнання недійсним Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/3637 від 20.06.2007 року, як Основного зобов'язання, чи припинення Основного зобов'язання.

Також як вбачається зі змісту позовної заяви, пояснень представника позивача в судовому засідання, стороною позивача не наведено підстав для визнання оспорювано договору припиненим, а виключно процитовано зміст ст. 559 ЦК України, з огляду на, що суд вважає обґрунтованими посилання представника відповідача на недоведеність підстав для визнання Іпотечного договору № 02-10/2132 від 20.06.2007 року припиненим.

Враховуючи вищевикладене, оскільки обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, не знайшли підтвердження в ході розгляду справи, та були спростовані стороною відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_5 про припинення майнової поруки за кредитним договором - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя