Справа № 559/1788/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Свирида М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соснівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла - ОСОБА_2, яка на момент смерті була постійним мешканцем с. Соснівка Дубенського району області.

Згідно ст. 1268 ЦК України в спадщину позивач вступив своєчасно шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем та прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_2

За життя спадкодавець ОСОБА_2 31 липня 2003 року в Соснівській сільській раді Дубенського району Рівненської області за реєстраційним № 246 склала заповіт. По змісту вказаного заповіту спадкодавець заповіла позивачу все майно, де б воно не було і з чого не складалося.

До маси спадкового майна ввійшла земельна ділянка згідно сертифіката на право па земельну частку ( пай ), який з невідомих причин втрачений. Про наявність у померлої ОСОБА_2 земельної ділянки, позивачу стало відомо від працівників Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, де проводилась перевірка по не витребуваних та не переоформлених сертифікатів та державних актів на земельні ділянки, а на запит адвоката, з відділу Держгеокадастру в Дубенському районі письмово підтвердили факт отримання померлою сертифіката на земельну частку (пай).

При отриманні відповіді з відділу Держгеокадасту в Дубенському районі з'ясувалося, що дійсно за реєстраційним № 17286 від 23.12.1998 року видавався сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 в розмірі 2,1700 умовних кадастрових гектарів ОСОБА_2.

При зверненні в нотаріальну контору з заявою про прийняття позивачем спадщини за заповітом на підставі ст. 1270 ЦК України, йому було відмовлено з причин того, що в його паспорті громадянина України відсутня відмітка про його реєстрацію на день смерті ОСОБА_2, в будинку в якому була зареєстрована спадкодавець по АДРЕСА_1 і було запропоновано звернутись до суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_2, а також зажадали оригінал правовстановлюючого документа, однак за його відсутності, позивач, як спадкоємець по заповіту позбавлений можливості через нотаріальну контору оформити свої спадкові права, але йому одночасно було запропоновано звернутись до суду з відповідною позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай).

Факт постійного проживання зі спадкодавцем підтверджується довідкою виданою по місцю проживання Соснівською сільською радою Дубенського району Рівненської області, а також, при необхідності, факт в судовому засіданні підтвердять свідки.

З приводу втрати правовстановлюючого документа на земельну ділянку в місцевій газеті «Скриня» розміщено оголошення про втрату та недійсність сертифікату на земельну частку (пай).

Враховуючи, що до позивача як спадкоємця за заповітом перейшло право на успадкування земельної ділянки, та яке він не має змоги оформити, відповідно до вимог законодавства, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

В судове засідання позивач не з'явився, згідно позовної заяви просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, сільський голова подав заяву, згідно якої просить справу розглядати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає.

Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 10 липня 2007 року Соснівською сільською радою Дубенського району Рівненської області (а.с.5).

За життя спадкодавець ОСОБА_2 31 липня 2003 року в Соснівській сільській раді Дубенського району Рівненської області за реєстраційним № 246 склала заповіт, за змістом якого, заповіла позивачу - ОСОБА_1, все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося (а.с.8)

Позивач прийняв спадщину, так як згідно ст. 1268 ЦК України проживав разом зі спадкодавцем та фактично вступив в управління спадковим майном померлої, що стверджується довідкою Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 11.04.2017 року за №647 (а.с.9).

На день смерті ОСОБА_2 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 площею 2,1700 га, що стверджується довідкою з Головного управління Держгеокадастру у Дубенському районі Рівненської області (а.с.10).

Позивач зверталась в Другу Дубенську державну нотаріальну контору з питанням оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, однак згідно відповіді від 10.08.2017 №690/01-16, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.11).

У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття.

Суд бере до уваги інформацію з довідки, виданої Соснівською сільською радою, про те, що спадкодавець ОСОБА_2 на день смерті проживала разом з внуком ОСОБА_1 останній доглядав її та похоронив за власні кошти. Визнання цього факту відповідачем, а також те, що метою встановлення факту спільного проживання є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Тому, суд вважає за необхідне визнати факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку, чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

На підставі ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

За таких обставин, так як позивач належним чином прийняв спадщину, але не може оформити своїх спадкових прав у передбаченому законом порядку у нотаріуса, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на земельну частку (пай) в розмірі 2,1700 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.

Керуючись: ст.ст. 3, 6, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1217, 1218, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Соснівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спадкодавцем ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну частку (пай) в розмірі 2,1700 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, реєстраційний №17286 від 23.12.1998 року, яка розташована на території Соснівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: