Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

при секретарі Воробйовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, належить квартира № 20 в житловому будинку № 52 по вул. Василівській у місті Словянську Донецької області.

В зазначеній квартирі проживала як член сімї донька ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_3.

В серпні 2013 року відповідач виїхала до ОСОБА_4 в місто Новокузнецьк Кемеровської області і з зазначеного часу там навчається та проживає. Відповідач не бажає повертатися в місто Словянськ, по досягненню 14-річного віку отримала паспорт громадянина ОСОБА_4, а також забезпечена житлом.

Також, в місті Словянську відповідачка забезпечена власним житлом, бо є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 не чинила відповідачу перешкод в проживанні в належній їй квартирі і відповідач не проживає в квартирі з серпня 2013 року, але з реєстрації не знялася.

ОСОБА_2 бажає провести відчуження належної їй квартири.

У звязку з чим позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпоряджанні належною ОСОБА_2 квартирою № 20 в житловому будинку № 52 по вул. Василівській в місті Словянську та визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі № 20 в житловому будинку № 52 по вул. Василівській в місті Словянську Донецької області.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та просила слухати справу у її відсутності.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 13.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 2155, ОСОБА_2 належить квартира № 20 в житловому будинку № 52 по вул. Василівській в місті Словянську Донецької області.

Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 27.07.2007 року під реєстраційним номером 11132638.

Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить квартира, права користування якою вона просить позбавити відповідача.

Відповідач по справі ОСОБА_3, з 27.12.2011 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 52, кв. 20, про що свідчить довідка КП «ЖЕК № 1» № 1253 від 12.10.2017 року.

Відповідно до Акту КП «ЖЕК № 1» м. Словянська № б/н від 27.10.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 52, кв. 20, але не мешкає за даною адресою з серпня 2013 року по теперішній час.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з довідкою Гімназії № 59 м. Новокузнецька, РФ № 560 від 19.09.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається в 11 класі вищезазначеної гімназії.

Відповідно до паспорту громадянина ОСОБА_6 Федерації, виданого в місті Новокузнецьк Кемеровськоїх області 03.12.2014 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримало російське громадянство.

Згідно зі Свідоцтвом про право власності від 28.12.2011 року, відповідачу ОСОБА_3 належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2. Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано в КП «БТІ» м. Словянська 03.01.2012 року під реєстраційним номером 35730448.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є ОСОБА_2 зареєстрована відповідач ОСОБА_3, але фактично вона за цією адресою не проживає з серпня 2013 року, тому суд вважає, що вимогу позивача про визнання відповідачки ОСОБА_3 особою, що втратила право користування житловим будинком необхідно задовольнити.

При вирішенні питання про усунення перешкод в праві користування та розпорядження вищезазначеною квартирою, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 бажає провести відчуження належної їй квартири, однак позивачем не доведено чим саме відповідач чинить перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном та всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, доказів, які б підтверджували вищевикладені обставини, суду не надано.

Крім того, на думку суду, зазначені вище обставини, не є перешкодою у користуванні та розпорядженні ОСОБА_2 своєю квартирою.

Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 150, 167 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 20 в будинку № 52 по вул. Василівська міста Словянська Донецької області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_7