АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/7117/16-ц Головуючий суддя І інстанції Караченцев І. В.
Провадження № 22-ц/790/4836/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про спадкове право
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 вересня 2004 року померла її мати ОСОБА_3, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкоємцями першої черги після її смерті є вона та її сестра ОСОБА_2

Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,19 га. на території Тернівської сільської ради.

Також відкрилась спадщина на земельну частку (пай), яку при житті ОСОБА_3 успадкувала, але не оформила на своє імя після смерті ії чоловіка ОСОБА_4, який помер 01 грудня 2000 року.

На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований і мешкав за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Тернова, вул. Новоселівська, 436. Разом з ним за цією адресою мешкала ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після нього.

Після смерті ОСОБА_4 її мати стала хворіти, тому вона проживала разом з нею та доглядала її.

Нотаріально оформити спадщину вона не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Просить встановити юридичний факт, що вона на день смерті матері ОСОБА_3., постійно проживала з нею за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Тернова вул. Новоселівська, 436;

визнати право власності на земельну ділянку площею 5,19 га на території Тернівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3;

визнати за нею право на земельну частку (пай) яка розташована на території Тернівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка успадкувала вказану земельну частку (пай) після смерті чоловіка ОСОБА_4

В судове засідання сторони не зявились.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначає, що нею надано достатньо доказів на підтвердження того, що на час смерті матері вона проживала разом з нею за адресою вул. Новоселівська, 436, с. Тернова Харківського району.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивачкою не надано доказів щодо постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3, а тому підстав для встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно немає.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3., які перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1947 року.

01 грудня 2000 року ОСОБА_4 помер. Спадкова справа після його смерті не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися(а.с. 89).

15 вересня 2004 року померла ОСОБА_3

Звертаючись до суду з позовною заявою про встановлення юридичного факту та визнання права власності ОСОБА_1 зазначає, що вона та її сестра- відповідачка по справі є спадкоємцями першої черги після смерті матері.

Між тим, в матеріалах справи відсутні дані щодо звернення сторін до нотконтори після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини та наявності спадкової справи. Дані обставини не заперечувались представником позивачки в суді апеляційної інстанції.

Відповідь Першої Державної нотаріальної контори Харківського району на а.с. 85 надана стосовно іншої особи ОСОБА_5, померлої 02 березня 2005 року.

ОСОБА_1 ставиться питання щодо визнання права власності на земельну частку (пай) яка розташована на території Тернівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка успадкувала вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка- Хабарова К.І.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

З відповіді управління Держгеокадастру у Харківському району Харківської області вбачається, що на території Тернівської сільської ради було розпайовано лише одне КСП «Рассвет». На імя ОСОБА_4 зареєстровано за №318 сертифікат на право земельну частку(пай) ХР №0126914.

Між тим, до КСП «Рассвет» та органу місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі позов предявлено не було.

Даних, що КСП «Рассвет» припинено чи ліквідовано матеріали справи не містять. Посилання представника позивачки у суді апеляційної інстанції щодо відсутності правонаступника КСП відповідними доказами не підтверджено. Виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, який є розпорядником землі до участі у справі не притягнуто.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18 грудня 2009 року N 14 України «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Оскільки позов предявлено не до всіх належних відповідачів, колегія позбавлена можливості повно, всебічно дослідити існуючи правовідносини та вирішувати питання щодо визнання права власності на спадкове майно.

ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до належних відповідачів.

Рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: