Справа № 127/2-3464/2011 Провадження № 22-ц/772/2832/2017Головуючий в суді першої інстанції Прокопчук А. В.
Категорія Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 грудня 2017 рокум. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Зайцев А.Ю.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2014 року у справі за поданням державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Захаренко Олесі Володимирівни про визначення частки в спільно нажитому майні подружжя, -

в с т а н о в и в:

До Апеляційного суду Вінницької області надійшла зазначена цивільна справа з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 25.10.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2014 року у даній справі - залишено без руху. Надано строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали, а також строк для надання доказу сплати судового збору протягом п'яти днів з дня отримання ухвали. Роз'яснено, що у разі невиконання вимог ухвали, заявнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження або скарга буде вважатися неподаною і повернута особі, яка її подала.

На виконання ухвали суду від 25.10.2017 року, ОСОБА_2 надано квитанцію про сплату судового збору та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2014 року, в якій заявницею зазначається, що ухвала суду першої інстанції була постановлена 30.05.2014 року без її участі. У справі наявний супровідний лист про надіслання ОСОБА_2 копії ухвали суду першої інстанції від 30.05.2014 року, яку згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення було отримано її чоловіком ОСОБА_4 06.06.2014 року, однак він нічого не повідомляв заявниці про отримання цієї ухвали суду. Про оскаржувану ухвалу суду ОСОБА_2 дізналася у жовтні 2017 року, після чого звернулася у місцевий суд із заявою про отримання копії ухвали суду, яку нею було отримано 13.10.2017 року, а тому саме з цього моменту, на її думку, слід рахувати строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

Ознайомившись із поданою заявою, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ст. 13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Наведені заявницею в апеляційній скарзі та заяві від 17.11.2017 року причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а саме те, що ухвала суду першої інстанції була постановлена 30.05.2014 року без її участі, копія ухвали суду нею не отримувалася, так як у справі наявний супровідний лист про надіслання ОСОБА_2 копії ухвали суду першої інстанції від 30.05.2014 року, яку згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення було отримано її чоловіком ОСОБА_4 06.06.2014 року, однак він нічого не повідомляв про отримання цієї ухвали суду, а про оскаржувану ухвалу суду ОСОБА_2 дізналася у жовтні 2017 року, після чого звернулася у місцевий суд із заявою про отримання копії ухвали суду, яку нею було отримано 13.10.2017 року, суд вважає неповноважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Зокрема, в матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_2 було відомо про розгляд місцевим судом подання державного виконавця про визначення частки в спільно нажитому майні подружжя (т.2 а.с. 50).

Окрім цього, зі справи видно, що ОСОБА_2 знала про оскаржувану ухвалу суду ще у липні 2014 році, адже нею було отримано копію апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2014 року (а.с.99-100). Також, із журналу судового засідання Апеляційного суду Вінницької області від 21.07.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 приймала участь при апеляційному розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2014 року (т.2 а.с. 105).

Разом з тим, апеляційну скаргу ОСОБА_2 подала на ухвалу місцевого суду 19.10.2017 року, тобто більш як через три роки.

Із звукозапису судового засідання апеляційного суду від 21.07.2014 року слідує, що апеляційним судом було оголошено зміст ухвали місцевого суду від 30.05.2014 року та доводи апеляційної скарги за участі ОСОБА_2 (ч. 2 ст. 304 ЦПК України), яка також підтримала апеляційну скаргу свого чоловіка ОСОБА_4, відтак посилання ОСОБА_2 про те, що вона дізналася у жовтні 2017 року про оскаржувану ухвалу місцевого суду спростовується матеріалами справи та не відповідають дійсності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Пономарьов проти України", заява N 3236/03, п.41, від 3 квітня 2008 року).

За змістом ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява N 52854/99, п. 52, від 3 грудня 2003 року).

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява N 3236/03, п.41, від 3 квітня 2008 року).

Ураховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_2 не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2014 року, а поновлення строку за підстав, які не видаються переконливими, ЦПК України не передбачено.

Окрім цього, безпідставне та необґрунтоване поновлення заявниці строку на апеляційне оскарження ухвали суду буде порушувати законні права та інтереси стягувача і суперечитиме принципу права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» 1950 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо особою не буде подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження в зазначений строк або вказані нею підстави для його поновлення будуть визнані неповажними.

За наведених обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2014 року у даній справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 73, 294, 297, 324, 325 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2014 року у справі за поданням державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Захаренко Олесі Володимирівни про визначення частки в спільно нажитому майні подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя Підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

Суддя А. Ю. Зайцев