справа № 216/5023/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Булгакової Д.А.

розглянувши в порядку ст.197 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2016 р. та уточнено 07.12.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову вказує, що 24.07.2014 р. помер ОСОБА_4, з яким вона проживала однією сімєю, після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння № 60 по вул.Херсонській в м.Кривому Розі та земельну ділянку площею 0,0599 га. Домоволодіння та земельна ділянка належала на праві приватної власності матері померлого ОСОБА_5, яка також померла 14.07.2012 р. ОСОБА_4, як син ОСОБА_5 був єдиним спадкоємцем, проживав разом з останньою, та фактично прийняв спадщину після її смерті.

Починаючи з 2009 року по 24.07.2014 р. вона проживала разом з померлим ОСОБА_4 однією сімєю у будинку № 60 по вул.Херсонській в м.Кривому Розі, вели господарство, мали спільний побут та бюджет. Вона доглядала ОСОБА_4, купувала ліки, займалася його похованням. Постановою нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу від 05.03.2015 р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого, в звязку з відсутністю підтверджуючих доказів спільного проживання з померлим.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу ОСОБА_6 надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 24.07.2014 р. помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть а.с.14, останній являється сином ОСОБА_5, що вбачається із свідоцтва про народження а.с.13, ОСОБА_5 померла 14.07.2012 р. а.с.15. Відповідно до договору дарування від 10.10.1962 р. та реєстраційного посвідчення ОСОБА_3 бюро технічної інвентаризації від 15.10.1962 р., домоволодіння № 36 по вул.Херсонській в м.Кривому Розі на праві власності належить ОСОБА_5 а.с.16-17, також останній належить0,0599 га земельної ділянки, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 міської Ради народних депутатів № 452/2 від 08.10.1997 р. а.с.18.

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 05.03.2015 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4, в звязку з відсутністю факту підтвердження проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини а.с.24-25.

Згідно акту квартального комітету № 41 від 30.01.2016 р., ОСОБА_8 проживали однією сімєю з ОСОБА_4 в період з 2009 року по 24.07.2014 р. в будинку № 60 по вул.Херсонській в м.Кривому Розі а.с.19 з довідки приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 14.12.2016 р. вбачається, що після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_4, з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався а.с.121-123.

Відповідно положень ч.1 ст.234 та ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема і факту проживання однією сімєю, якщо цей факт має значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, тобто такі факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Цивільний процесуальний кодекс України передбачає право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення відповідно до положень ст.256 цього Кодексу, але це можливо за певних умов, а саме: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення.

Встановлення факту проживання однією сімєю як чоловіка та дружини, позивачу необхідно з метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно вимог ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.1264 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 31, 60, 212-215, 234, 256 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, померлого 24.07.2014 р., більше пяти років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння № 60 по вул.Херсонській в м.Кривому Розі, яке складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 37,33 кв.м. та житловою площею 27,70 кв.м. літньої кухні «Б», водоколонки «І» та паркану «№1», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого 24.07.2014 р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0599 га, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Херсонська, буд.60, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого 24.07.2014 р.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: