Cправа № 127/4467/17
Провадження № 2/127/2518/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики грошей в сумі 130 000 доларів США, що еквівалентно на дату подання позовної заяви до суду - 3 516 968 гривень, згідно з яким позивач передав останній визначену договором суму грошей, а відповідач зобов»язалась повернути йому таку ж суму грошей не пізніше 31 грудня 2016 року, про що надала йому письмову розписку. Кошти ОСОБА_4 взяла для повернення кредитної заборгованості та сплати процентів до ПАТ «Укрсоцбанку». Як позивачу стало відомо, відповідач 05 серпня 2008 року з банком заключила договір на отримання кредитних коштів в розмірі 100 000 доларів США. Ці кошти були використані для здійснення ремонтних робіт на об»єкті нерухомого майна по вул. Столярчука, 15 у м. Хмільнику, Вінницької області, де відповідач на даний час здійснює свою господарську діяльність як фізична особа підприємець. На час отримання у позивача коштів у 2013 році, курс долара до гривні почав стрімко змінюватись, щоб уникнути значної заборгованості перед банком відповідач попросила у позивача надати їй кошти у борг та пообіцяла до кінця 2016 року з ним розрахуватися. Однак, до даного часу гроші не повернула в зв»язку з чим позивач вимушений був звернутися з даним позовом до суду, просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь 3 516 968 гривень боргу та 8640 гривень витрат по сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов визнав та не заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід повністю задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З наявної в матеріалах справи оригіналу розписки від 27 серпня 2013 року вбачається, що ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 130 000 доларів США та зобов»язалась їх повернути до 31 грудня 2016 року, про що сторонами в судовому засіданні не заперечувалось. Відповідач кошти не повернув, тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш ніж у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частина 1 статті 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки ним на підтвердження договору позики надано розписку ОСОБА_4 та позов повністю визнав представник відповідача.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_3 доведені, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути борг за договором позики в сумі 3 516 968 гривень.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 8640 гривень витрат за сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 88, 57-60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, борг за договором позики в сумі 3 516 968 (три мільйони п»ятсот шістнадцять тисяч дев»ятсот шістдесят вісім) гривень та 8640 (вісім тисяч шістсот сорок) гривень витрат за сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: