АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Підпалий В.В.
№ 22-ц/796/9388/2017 Доповідач - Борисова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» - Сокуренка Євгена Сергійовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіза кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.11.2012 року у розмірі 37104,46 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2819,66 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 28489,73 грн.; заборгованості по пені та комісії - 3552 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 1743,07 грн. та стягнути судовий збір в розмірі 1378 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26.04.2017 року у задоволенні позову ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник позивача ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» - Сокуренко Є.С. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове , яким задовольнити позовні вимогу в повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилався на те, що при ухваленні рішення суд керувався тим, що позивачем суду не наданого жодного належного та допустимого доказу, який би документально підтверджував укладання кредитного договору. Проте, суд першої інстанції розглянув справу у відсутності представника банку та не роз'яснив позивачу обов'язок надати відомості про номер кредитної картки та рух коштів по кредитній картці та не попередив про правові наслідки, що в разі ненадання відповідних відомостей, справа буде вирішуватись на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Вказував, що відповідач укладення чи не укладання кредитного договору не оспорював, розрахунок заборгованості також не спростував, не доведено відсутність заборгованості , а тому судом помилково відмовлено у задоволенні позовних вимог.

При укладенні договору відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://ргіvatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додані до позовної заяви.

Відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах не свідчить про те, що відповідач не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Крім того, з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитним лімітом та погашав заборгованість, тобто погодився з умовами укладеного договору, встановленим лімітом, та відповідно отримав кредитну картку, яка є спеціальним платіжним інструментом.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК»апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, а тому колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частииною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2012 року ОСОБА_2 було підписано анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» в якій зазначено, що вона разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг(а.с.90-91).

В анкеті-заяві міститься інформація про те, що ОСОБА_2ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними. Також, ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві.

Відтак, між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у заяві-анкеті. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України.

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2отримав кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Пунктом 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг).

Згідно з п.1.1.7.12 Умов та правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за перевитратуплатіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.

За користування кредитом та овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів року (п.2.1.1.12.6Умов та правил надання банківських послуг).

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитним договором може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта щодо незгоди зі змінами, то рахується, що клієнт приймає нові умови.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта встановлювати на платіжну картку кредитний ліміт у валюті картки з наступною зміною його розміру у відповідності до кредитної історії.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 15.08.2014 року повідомив відповідача про зміну процентної ставки на 2,9% та 15.03.2015 року ОСОБА_2 банком було направлено повідомлення про зміну процентної ставки на 3,6% на місяць.

Згідно з п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послугпозичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, проценти за його користування, за перевитрати кредитного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах. передбачених даним договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплати винагороди банку.

Держатель зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному договору з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 не виконував належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого у відповідача перед ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» утворилася заборгованість.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача станом на 31.07.2016 року становить 37104,46 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2819,66 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 28489,73 грн.; заборгованості по пені та комісії - 3552 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 1743,07 грн.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15, який згідно ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальною юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки одночасне стягнення з боржника пені та штрафів за одне й теж порушення є незаконним, а тому колегія суддів вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 1743,07 грн.).

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 34861,39 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2819,66 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 28489,73 грн.; заборгованості по пені та комісії - 3552 грн.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.88 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2717,97 грн.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» - Сокуренка ЄвгенаСергійовичазадовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов публічного акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 34861 грн. 39 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 2819 грн. 66 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 28489 грн. 73 коп., заборгованості по пені та комісії в розмірі 3552 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 2717 грн. 97 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді