Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1404/16-ц
25 липня 2017 року м.Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого Вачко В. І.
з секретарем Деменчук О. Г.,
за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
розглянувши позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди , -
Позивач фізична особа підприємець ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому на підставі ст.ст.130, 134, 135-1, 136, 232 Кодексу законів про працю України просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 3613,85 грн., заподіяну під час виконання трудових обовязків, та судові витрати в сумі 580 грн., мотивуючи тим, що відповідач була прийнята позивачем на роботу в кафе «Імперія» на посаду бармена із заробітною платою 0,5 мінімальної ставки з 01.02.2016 року - на випробувальний термін, а з 01.03.2016 року на постійній основі; 01.03.2016 року між сторонами було укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, згідно з яким відповідач є матеріально відповідальною особою; 23.03.2016 року у барі кафе «Імперія» за участі адміністратора Бирковської М.О. та барменів ОСОБА_3, ОСОБА_5 було проведено ревізію, якою виявлено недостачу товару в сумі 7072,71 грн. та відсутність у касі бару грошей за бій посуди в сумі 155 грн., про що було складено акт ревізії від 23.03.2016 року; відповідач відмовилась підписувати акт ревізії та добровільно відшкодувати позивачу половину завданої шкоди в сумі 3613,85 грн. і з 24.03.2016 року не вийшла на роботу; у звязку із виявленням факту недостачі товару позивач звернулась із заявою до Овруцького відділення поліції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, проте їй було рекомендовано звернутись з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.
Тобто в обгрунтування позовних вимог позивач серед іншого покликався на те, що між сторонами у справі 01.03.2016 року було укладено трудовий договір, а саме підписано ними документ «Форма трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю» від 01.03.2016 року, згідно з умовами якого цей договір є безстроковим, укладається з 01.03.2016 року (пункт 1), працівник зобовязаний виконувати роботу бармена, якісно обслуговувати клієнтів, є матеріально відповідальною особою (пункт 2). Вказаний документ був предявлений позивачем суду в якості документального доказу у підтвердження обставини перебування відповідача з позивачем у трудових відносинах.
За клопотанням відповідача, яка заперечувала проти обставин укладення між сторонами трудового договору та відповідно вчинення нею підпису на ньому, ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 09.02.2017 року у справі № 286/1404/16-ц було призначено судову почеркознавчу експертизу, виконання якої доручено Житомирському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.
У звязку із надходження висновку експерта № 1/532 від 27.06.2017 року, ухвалою суду від 13.07.2017 року провадження у справі відновлено.
В судовому засіданні 25.07.2017 року представником відповідача заявлено усне клопотання про винесення судом окремої ухвали, оскільки висновком експерта підтверджено факт вчинення на письмовому трудовому договорі від 01.03.2016 року підпису від імені відповідача іншою особою, а цей договір із підробленим підписом відповідача був предявлений позивачем суду в якості доказу.
Дійсно, як зазначено у висновку експерта № 1/532 від 27.06.2017 року, складеним судовим експертом Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_6 за наслідками проведеної судової почеркознавчої експертизи, підпис від імені ОСОБА_3 у графі «Працівник» наданого документу «Форма трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю» від 01.03.2016 року, виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3
Відтак, судом встановлено факт підробки підпису в офіційному документі, виданому ФОП ОСОБА_1, який використано позивачем в суді як доказ в обґрунтування своїх позовних вимог. У вказаних діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення.
Як наслідок, у цивільній справі вказаний документ «Форма трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю» від 01.03.2016 року визнано судом недопустимим доказом та не враховано для підтвердження обставин, що мають значення у цій справі. Виходячи із вказаного та інших встановлених в ході судового розгляду обставин, що мають значення у справі, в їх сукупності, суд 25.07.2017 року постановив рішення про відмову у задоволенні позову фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди сумі 3613,85 грн., заподіяної під час виконання трудових обовязків.
У звязку з наведеним, суд вбачає за необхідне про факт підробки підпису на документі повідомити Коростенську місцеву прокуратуру Житомирської області для вжиття відповідних заходів реагування в межах чинного законодавства та притягнення винних осіб до відповідальності.
Тому керуючись ст.ст.210, 211 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Повідомити Коростенську місцеву прокуратуру Житомирської області про факт підробки підпису від імені ОСОБА_3 у графі «Працівник» документу «Форма трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю» від 01.03.2016 року, виданому фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, який використано останньою в суді як доказ в обґрунтування своїх позовних вимог, надіславши Коростенській місцевій прокуратурі Житомирської області цю ухвалу.
Коростенській місцевій прокуратурі Житомирської області письмово повідомити суд про вжиті заходи реагування протягом одного місяця з дня одержання ухвали.
Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується, у загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Суддя ОСОБА_7