Справа № 748/1541/17 Провадження № 22-ц/795/2204/2017 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Хоменко Л. В.
У Х В А Л А

15 листопада 2017 року м. Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської області Губар В.С., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Груп» про зміну формулювання причини звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив :

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

30 жовтня 2017 року згідно штемпеля на поштову конверті ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Проте, апеляційне провадження за цією заявою не може бути відкрито, оскільки апелянтом не сплачений судовий збір.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 після їх уточнення 06 жовтня 2017 року зводяться до зміни формулювання причин звільнення з роботи з ТОВ «ОСОБА_2 Груп» із «звільнений за прогул без поважних причин за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України» на «звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України»; стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в сумі 18229 грн. та стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі Закон № 484-VІІІ). Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), зокрема й підвищено розмір ставок за подання апеляційних скарг, а також одночасно значно скорочено перелік субєктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільнялися позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях справ: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Наведені норми процесуального права дозволяють сформулювати загальне правило: процесуальні дії мають вчинятися за нормами процесуального закону, чинними на момент вчинення цих дій.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду за його позовними вимогами про зміну формулювання причин звільнення та стягнення моральної шкоди, а за вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимішеного прогулу звільнений.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Як передбачено п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення апелянту необхідно сплатити 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складає 1600 грн.

Враховуючи, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є дві немайнові вимоги про зміну формулювання причин звільнення та стягнення моральної шкоди, тому судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має розраховуватись наступним чином: ((1600 грн. х 0,4)х2) х 110% = 1408 грн., які необхідно сплатити позивачу ОСОБА_1 на наступний розрахунковий рахунок: 0002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО: 853592, та надати апеляційному суду оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вищезазначеного недоліку.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Груп» про зміну формулювання причини звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Запропонувати особі, що подає апеляційну скаргу, протягом п'яти днів з моменту отримання копії даної ухвали надати апеляційному суду Чернігівської області оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору.

Копію ухвали направити ОСОБА_1

Роз'яснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

СуддяОСОБА_3