Єдиний унікальний номер: 378/876/17
Провадження № 2/378/257/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2017 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Шевченко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ставищенського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що у її власності перебуває житловий будинок № 34, 1950 року побудови, який розташований в с. Розкішна по вул. Лісова Ставищенського району Київської області, вартість якого відповідно до технічного паспорта становить 202061 гривень, загальна площа - 82,7 кв. метри, житлова - 56,2 кв. метри. Земельна ділянка під вказаним житловим будинком приватизована. Свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок втрачено, про що нею в засобах масової інформації, зокрема, в газеті «Сільські обрії» № 75 від 29.09.2017 року дано оголошення. ОСОБА_2 сільська рада не оспорює право власності на вказаний будинок, проте видати свідоцтво про право власності на нього неможливо, що позбавляє її права розпоряджатися своїм майном.

Просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок.

В судове засідання позивач не прибула, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати без її участі (а.с. 24).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не прибув, сільська рада до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у відсутність її представника (а.с.23).

Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши заяву відповідача ОСОБА_2 сільської ради про визнання позовних вимог та письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

Із архівного витягу Архівного сектору Ставищенської районної державної адміністрації Київської області вбачається, що рішенням виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів № 153 від 11.10.1988 року «Про виконання робіт по обліку житлової площі і оформлення права власності на житлові будинки с. Розкішна та Іванівка Ставищенського району Київської області» вирішено, - Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації оформити право власності на житлові будинки, які належать громадянам, сільській Раді, колгоспу згідно додатку, затвердженого рішенням ОСОБА_2 сільської ради № 38 від 14.07.88 р. та рішенням Іванівської сільської ради № 29 від 26.08.88 р.. У додатку /списку будинків робітників і службовців с. Розкішна Ставищенського району Київської області/ значиться: № п/п: 501, № лиц. счоту: 1067, Прізвище, ім'я, по батькові: ОСОБА_1, адреса: вул. Лісова, 34, площа земельної ділянки: 0,15, рік побудови: 1928 (а.с. 7).

Відповідно до виписки з погосподарської книги №29 ОСОБА_2 сільської ради за 2016-2020 роки, житловий будинок № 34, 1950 року побудови, який розташований в с. Розкішна по вул. Лісова Ставищенського району Київської області, перебуває у приватній власності ОСОБА_1 (а.с. 25).

Згідно довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» № 3120 від 25.09.2017 р., право власності на житловий будинок № 34 по вулиці Лісова село Розкішна Ставищенського району Київської області до 01.01.2013 р. було зареєстровано (кн. 1 реєстровий № 275) за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого ОСОБА_2 сільською радою 10.12.1990 року (а.с. 8).

В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на житловий будинок № 34, в с. Розкішна по вул. Лісова Ставищенського району Київської області відсутні (а.с. 27-29).

Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 824893 виданого ОСОБА_1 на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради № 1355-05 від 25.11.2009, для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер :01:008:0030 та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, земельна ділянка під вказаним житловим будинком приватизована (а.с. 15, 16).

Свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок втрачено, про що позивачем в засобах масової інформації, зокрема, в газеті «Сільські обрії» № 75 від 29.09.2017 року дано відповідне оголошення (а.с. 10).

Згідно з повідомленням ОСОБА_2 сільської ради № 1764 від 20.10.2017 р. виконком сільської ради не оспорює право власності на вищевказаний будинок, проте видати свідоцтво про право власності на житловий будинок неможливо (а.с. 11).

Відповідно до технічного паспорта житловий будинок загальна площа - 82,7 кв. метри, житлова - 56,2 кв. метри, вартістю 202061 гривня. На земельній ділянці знаходяться житловий будинок «А-1», гараж «Б», убиральня «В», погріб «Г», сарай «Д», жомова яма «Ж», колодязь питний №4, огорожа №2-3 (а.с. 12-14).

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

В постанові Верховного Суду України 04 квітня 2011 року по справі № 3-18гс11 зроблено правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними».

Це відображено і в п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5.

Таким чином суд вважає, що оскільки свідоцтво про право власності на вищевказаний будинок втрачено, видача дубліката вказаного свідоцтва не передбачена законом, то необхідно визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок.

Керуючись ст. ст. 15, 317,319, 321, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок № 34, розташований в с. Розкішна по вул, Лісова Ставищенського району Київської області, вартістю 202061 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Р. В. Гуртовенко