Справа № 487/5210/17
Провадження № 2/487/2526/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2017 року Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Біцюк А. В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору від 06.06.2005 року за №NKVPGK04040034, в якому просив визнати порушеним право ОСОБА_1 споживача фінансових послуг банку. Визнати недійсним, кредитний договір від 06.06.2005 року за №NKVPGK04040034, який укладений між ПАТ КБ «Приватбанк», та громадянином України ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1.

30 жовтня 2017 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 06.06.2005 року.

В обґрунтування заяви зазначив, за результатами розгляду цивільної справи може бути ухвалено рішення суду про визнання кредитного договору недійсним та невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання судового рішення, оскільки відповідач по справі може задовольнити свої вимоги за оспорюваним кредитним договором за рахунок предмета іпотеки. Крім того не забезпечення позову може спричинити порушення прав та майнових інтересів третіх осіб.

Дослідивши матеріали позовної заяви та матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 3 статті 151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Позов згідно пунктів 1 частини 1 статті 152 ЦПК України забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову згідно частини 3 статті 152 ЦПК України мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При розгляді заяв про забезпечення позову: єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У зазначеній справі, у випадку задоволення позову, буде визнано недійсним кредитний договір від 06.06.2005 року за №NKVPGK04040034, який укладений між ПАТ КБ «Приватбанк», та громадянином України ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1. При цьому заявником не доведено, що відповідач може здійснити будь-яке відчуження квартири до винесення рішення у цій справі, чи вже на сьогоднішній час вчинити конкретні дії, що в майбутньому можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що предметом позову є визнання недійсним кредитного договору, а майно, на яке позивач просить накласти стягнення, не є предметом спірного договору і позивачем не надано жодного доказу, що не накладання арешту на іпотечне майно може утруднити виконання рішення суду в цій справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу може бути апеляційна скарга через Заводський районний суд м. Миколаєва до Апеляційного суду Миколаївської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Біцюк А. В.