РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді: Зуб Г.А.,

при секретарі: Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті,-

встановив:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті свого батька ОСОБА_2, який помер 01.07.2017 року у м. Краснодон. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що вона є донькою померлого ОСОБА_2, який помер 01.07.2017 року у м. Краснодон. Встановлення даного факту заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть, оскільки свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану отримати неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Заявник в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, свою заяву підтримала, та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з"явився, надав до суду письмові пояснення, в яких він просить розглядати справу за своєї відсутності, та заперечень щодо встановлення факту смерті не має.

Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Вивчивши матерали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, судом встановлено, що заявник та померлий 01.07.2017 року ОСОБА_2 перебували у родинних відносинах, а саме померлий був батьком заявниці, яка після укладення шлюбу змінила своє прізвище на «Череднікову».

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 01.07.2017 року за адресою: м. Краснодон, вул. Воровського, буд. 21.

Судом встановлено, що заявник зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кім. 805.

Факт смерті ОСОБА_2 01 липня 2017 року у м. Краснодон підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №281 від 03.07.2017 року, довідкою про причину смерті від 03.07.2017 року, свідоцтвом про смерть від 04.07.2017 року.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті,

є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно п.13.постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник звернулась до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2, однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

Згідно Постанови пленуму ВСУ N 5 Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнямина докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Краснодон, яка настала 01.07.2017 року.

Керуючись ст.ст. 257-259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: Полтавська область, Комишнянський район, с. Черкашани, яка настала 01 липня 2017 року у м. Краснодон.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: