Справа № 644/702/13-ц
З А О Ч НЕ Р І Ш Е Н Н Я
24 липня 2017 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Сітало А.К.,
за участю секретаря - Жигуна О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Державна іпотечна установа про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
Представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог, просить звернути стягнення на нерухоме майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки згідно Іпотечного договору, посвідченого 23.06.2006 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М., за реєстровим № 2105. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки - застосування процедури продажу шляхом надання позивачу права від свого імені продати предмет іпотеки, будь якій особі на підставі договору купівлі-продажу. З метою забезпечення збереження предмету іпотеки та надання Іпотекодержателю можливості вільно реалізувати своє право, передати спірну квартиру в управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до моменту укладення договору купівлі-продажу. Надати право ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» здійснювати дії, пов'язані з управлінням, здійснювати спільне управління з будь-якими особами, передавати в наступне управління, змінювати, розривати, укладати правочини, договори, угоди оренди, суборенди, найму, піднайму, користування предметом іпотеки. Надати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» право на отримання всіх орендних, суборендних, будь-яких інших платежів за користування квартирою із направленням отриманих доходів на задоволення вимог за кредитним договором № 111/06-Ф від 23.06.2006 року.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що відповідно до умов Кредитного договору № 111/06-Ф від 23.06.2006 р. та додаткових угод №1 до нього від 21.08.2007 р. та №2 від 01.08.2008 р., які укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», позивач видав ОСОБА_3 кредитні кошти у розмірі 262 600 ,99 грн., строком користування до 23.03.2016 р. із сплатою 14% річних.
Згідно з умовами кредитного договору, а саме п. 3.2 з урахуванням додаткової угоди №1 до нього, ОСОБА_3 зобов'язався щомісяця, в строк до 10 числа кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за виданими кредитними ресурсами у розмірі 2550,00 гривень, згідно із графіком зниження розміру заборгованості (додаток № 2 до кредитного договору).
Крім цього, відповідно до п. 4.1 кредитного договору та додатковими угодами №1,2 до нього, позичальник щомісяця сплачує Банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 14,00 % річних .
Згідно із п.4.3. кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісяця, у строк до 10 числа кожного місяця, згідно із графіком зниження розміру заборгованості.
Пунктом 4.7. кредитного договору та додатковою угодою №1 до нього становлений обов'язок позичальника щомісяця в строк до 10 числа кожного місяця сплачувати комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 498,94 грн.
Але, ОСОБА_3 всупереч вимогам кредитного договору та цивільного законодавства свої договірні зобов'язання перед позивачем належним чином не виконує.
ОСОБА_3 порушено встановлене умовами кредитного договору зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів та комісії.
Загальна сума грошових зобов'язань, що підлягає сплаті ОСОБА_3 за кредитним договором загалом складає 1 124 866,24 грн.
В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором між ОСОБА_1 та позивачем було укладено іпотечний договір, посвідчений 23.06.2006 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палєвою О.М., зареєстровано в реєстрі за № 2105 з додатковими угодами до нього від 21.08.2008 р.
Відповідно до умов Іпотечного договору ОСОБА_1 передав в заставу позивачу наступне нерухоме майно: трикімнатну квартиру №132, що знаходиться в місті Харкові по вулиці Роганській, будинок 132, загальною площею - 65,5 кв.м. реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно -1814856, житловою площею - 43,2 кв.м.
Згідно п. 6.2 іпотечного договору предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя. Дружина іпотекодавця ОСОБА_2 надала свою згоду на передачу квартири в іпотеку.
Право позивача задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено відповідними нормами Закону України «Про іпотеку», положеннями іпотечного договору та Цивільного кодексу України (ст.ст. 589, 590).
Позивач вважає, що має право за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, відповідно до чинного законодавства України, погасити наявну заборгованість боржника за основним зобов'язанням, а також проценти за користування кредитними ресурсами, комісійну винагороду за основним зобов'язанням, неустойку за основним зобов'язанням, збитки, завдані про строчкою платежів, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки.
Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представник позивача просить суд справу розглянути за його відсутності та ухвалити рішення в заочному порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що за договором відступлення права вимоги № 17/4-В від 11.02.2015 року, укладеного між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» іпотечні кредити, у тому числі іпотечний кредит № 111/06-Ф від 23.06.2006 року, за яким ОСОБА_3 є позичальником, було передано до Державної іпотечної установи.
Відповідно до пункту 1.2 договору відступлення права вимоги від 11.02.2015 року № 17/4-В, первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаних у додатках до цього договору, у тому числі і за іпотечним кредитом № 111/06-Ф від 23.06.2006 року, за яким ОСОБА_3 є позичальником.
З огляду на вищевказане, суд вважає що позов не підлягає задоволенню, оскільки право вимоги за вказаним кредитним договором на цей час не належить позивачу.
Питання щодо судових витрат вирішується судом у відповідності до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, ч. 4 ст. 169, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Державна іпотечна установа про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою у відповідності до ст. 229 ЦПК України, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, відповідно до загального порядку встановленого ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А. К. Сітало