Справа № 703/1095/17
УХВАЛА

24 липня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

з секретарем судового засідання Бондаренко А.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ з питань державної реєстрації Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, про витребування ділянки з незаконного користування,

встановив:

6 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_1, в якому просив визнати недійсним договір оренди землі кадастровий номер :02:001:0373 від 1 грудня 2014 року, скасувати державну реєстрацію цього договору, визнати поновленим строк дії договору оренди землі від 15 жовтня 2008 року, зобовязати управління Держгеокадастру вчинити дії щодо укладення з ОСОБА_2 додаткової угоди до договору оренди землі.

4 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про витребування з незаконного користування земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0373 в адміністративних межах Носачівської сільської ради Смілянського району.

Крім того, ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив з метою забезпечення позову заборонити ОСОБА_2 будь-яким чином використовувати (обробляти) цю земельну ділянку.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що на даний час ОСОБА_2 вчиняє дії по обробітку спірної земельної ділянки. Оскільки ОСОБА_1 зареєстрував своє право на оренду цієї земельної ділянки, вважає, що дії ОСОБА_2 є неправомірними та такими, що завдадуть йому значних збитків. Також зазначив, що в разі задоволення його позову, в подальшому рішення суду без забезпечення позову виконати буде неможливим.

15 травня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області виніс ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволив повністю.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11 липня 2017 року ухвалу Смілянського міськрайонного суду скасовано.

Питання про забезпечення позову передано на розгляд судді Прилуцькому В.О.

У відповідності з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали, додані до заяви, суд вважає, що в задоволенні заяви належить відмовити з таких підстав.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 цієї статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0373 площею 108,1905 га в адміністративних межах Носачівської сільської ради Смілянського району.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ОСОБА_1 визначився що, його право на користування цією земельною ділянкою порушено ОСОБА_2 як фізичною особою.

Справа розглядається в одному провадженні із позовом ОСОБА_2 про визнання поновленим договору оренди цієї земельної ділянки від 15 жовтня 2008 року. Згідно з цим договором, спірна земельна ділянка в 2008 році була передана в оренду приватному підприємцю ОСОБА_2, а не фізичній особі ОСОБА_2

Приватний підприємець ОСОБА_2 не є відповідачем по справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В заяві про забезпечення позову не зазначено яким чином дії ОСОБА_2, як фізичної особи, порушують права ОСОБА_1, оскільки спірна земельна ділянка перебуває у користуванні приватного підприємця ОСОБА_2

В цій заяві ОСОБА_1 просить з метою забезпечення позову заборонити ОСОБА_2 будь-яким чином використовувати спірну земельну ділянку, оскільки незабезпечення позову може утруднити виконання рішення суду з боку відповідача за зустрічним позовом.

ОСОБА_1 не зазначено яким чином дії ОСОБА_2 можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач за зустрічним позовом просить забезпечити його позов, оскільки використання її відповідачем завдасть йому значних збитків. Проте, вимоги про відшкодування збитків в позовній заяві відсутні.

Позивач не надав доказів, які б підтверджували існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду по даному позову у випадку незастосування забезпечення позову, а саме у випадку проведення відповідачем сільськогосподарських робіт на земельній ділянці в період до винесення рішення по справі. Тобто, не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_2, як фізична особа, дійсно користується спірною земельною ділянкою та проводить на ній сільськогосподарські чи інші роботи і ці його дії в подальшому утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду з приводу витребування цієї ділянки.

Судом встановлено, що земельна ділянка, яка є предметом спору, з 2008 року перебувала у користуванні на підставі договору оренди у ПП ОСОБА_2 По закінченню дії договору цей орендар має переважне право на його поновлення за умови дотримання процедури здійснення цього права.

На даний час судом вирішується спір щодо поновлення дії цього договору.

Крім того, спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Враховуючи, що питання про забезпечення позову вирішується після проведення весняно-польових робіт, застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони виконувати на цій земельній ділянці сільськогосподарські роботи призведе до зупинення товарного виробництва та загибелі врожаю, а також перешкоджатиме господарській діяльності ПП ОСОБА_2 з врахуванням цільового призначення земельної ділянки, яка передана йому власником землі в користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-153, 209, 210, 293 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ з питань державної реєстрації Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, про витребування ділянки з незаконного користування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області через міськрайонний суд протягом 5 днів з моменту отримання сторонами її копії, набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не буде скасовано.

Головуючий : В.О. Прилуцький