Справа № 157/1007/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Лях В.І.
Провадження № 22-ц/773/939/17 Категорія: 25 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_3» до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення виплаченого страхового відшкодування майнової шкоди, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 19 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_5 «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_3» (далі ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3») звернулось в суд із зазначеним позовом. Посилалось на те, що 04 грудня 2012 року між товариством та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), предметом якого є страхування автомобіля марки «Hyundai Santa FE».

15 жовтня 2013 за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля «Опель Комбо» під керуванням відповідача ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 12 березня 2014 року, яка набрала законної сили, винним у вчиненні ДТП визнаний відповідач ОСОБА_4

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди легковий автомобіль «Hyundai Santa FE» зазнав механічних пошкоджень. За заявою власника даного транспортного засобу ОСОБА_1, позивачем ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3», їй як потерпілій стороні було виплачено страхове відшкодування за завдану матеріальну шкоду в розмірі 82246 грн. 49 коп., що є сумою вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» виплатило страхувальнику за договором добровільного страхування страхове відшкодування, то згідно вимог чинного законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 як винної особи суму виплаченого ним страхового відшкодування страхувальнику за ремонт її автомобіля.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було залучено в якості співвідповідача ОСОБА_5 «Страхова компанія «Уніка» страховика транспортного засобу винуватця ДТП.

Крім того позивач зазначав, що ОСОБА_5 «Страхова компанія «Уніка» на його пропозицію про відшкодування коштів у добровільному порядку ніяких дій не вчинило.

Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» просило суд стягнути з відповідачів в його користь 82246 грн. 49 коп., а також відшкодувати понесені судові витрати.

19 травня 2017 року рішенням Ратнівського районного суду Волинської області позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» 77345 грн. 43 коп., виплачену суму страхового відшкодування, та 1378 грн. судових витрат за сплачений судовий збір.

У позові ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» до ОСОБА_5 «Страхова компанія «Уніка» про стягнення виплаченого страхового відшкодування майнової шкоди відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судові витрати, у розмірі 439 грн. 80 коп.

У поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить його скасувати як незаконне, прийняте судом без повного зясування всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в позові з відшкодуванням понесених ним судових витрат по сплаті судового збору.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 04 грудня 2012 року між ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» та ОСОБА_1 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме легкового автомобіля НОМЕР_1, з видачею відповідного Полісу (а.с. 3-5, 107). Договір укладався строком на 1 рік, з 15.12.2012 року по 14.12.2013 року.

15 жовтня 2013 року відповідач ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Опель Комбо» р/н НОМЕР_2, порушив вимоги п.10.1 ПДР, не врахував дорожню обстановку під час перестроювання не надав перевагу в русі, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6, який належить ОСОБА_1, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Постановою Апеляційного суду Волинської області від 12 березня 2014 року, яка набрала законної сили, відповідача ОСОБА_4 визнано винним за ст. 124 КУпАП у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.17).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Опель Комбо», на час коли сталось ДТП, була застрахована у ОСОБА_5 «Страхова компанія «Уніка» з видачею відповідного полісу № АС/3006451.

Крім того встановлено, що на підставі заяви страхувальника ОСОБА_1 про дану страхову подію страховиком ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» за платіжними дорученнями №ЗР009078 та №ЗР009254 від 28 лютого 2014 року було виплачено страхове відшкодування майнової шкоди, у розмірі 82246 грн. 49 коп. (т. 1 а. с. 30-32, 132-133).

Згідно висновку експертного дослідження легкового автомобіля марки «Hyundai Santa FE» №8537 від 07 лютого 2014 року та висновку судової автотоварознавчої експертизи №33 від 19 квітня 2017 року матеріальні збитки, завдані власнику ОСОБА_1 пошкодженням її легкового автомобіля під час ДТП становлять 79400 грн. 29 коп. (т. 1 а. с. 216-222, 340-341). Як вбачається з ремонтної калькуляції вартість задніх лівих дверей в автомобілі марки «Hyundai Santa FE» становить 3960 грн., вартість задніх правих дверей становить 6014 грн. 86 коп. Різниця у вартості дверей складає 2054 грн. 86 коп., яка правомірно була виключена судом першої інстанції із суми страхового відшкодування, яку просив стягнути позивач (т. 1 а.с. 225).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. ст. 1187, 1188 цього Кодексу діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, врахувавши викладене, давши вірну правову оцінку обставинам справи та наданим доказам, суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позов, стягнувши з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» 77345 грн. 43 коп. страхового відшкодування та зобовязав його відшкодувати позивачу понесені судові витрати.

Разом з тим з матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3», звертаючись до суду першої інстанції про стягнення виплаченого ним страхового відшкодування з відповідача ОСОБА_4, вважало, що оскільки відповідальність останнього перед третіми особами була застрахована в ОСОБА_5 «Страхова компанія «Уніка», то вказана сума повинна також бути стягнута і з ОСОБА_5 «Страхова компанія «Уніка».

Проте, такі вимоги ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» до ОСОБА_5 «Страхова компанія «Уніка» не можуть бути розглянуті у порядку цивільного судочинства, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

В абзаці 3 пункту 15 цієї постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Встановлено, що уточнивши позовні вимоги ОСОБА_5 «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» предявило позовні вимоги про стягнення виплаченого страхового відшкодування майнової шкоди до іншої юридичної особи ОСОБА_5 «Страхова компанія «Уніка», то це дає підстави вважати, що спір в означеній частині фактично виник між юридичними особами, який підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

За таких обставин, згідно з п. 1 ст. 205 ЦПК України оскаржуване рішення в частині відмови у позові до ОСОБА_5 «Страхова компанія «Уніка» підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 310, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 19 травня 2017 року в частині відмови у позові до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення виплаченого страхового відшкодування майнової шкоди скасувати.

Провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_3» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення виплаченого страхового відшкодування майнової шкоди закрити.

В решті рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді