Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа ОСОБА_3,про усунення перешкод в користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2017 р.ОСОБА_1звернулася до суду з позовом,в якому зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 23497 від 08.09.2009 р.,виданого Шевченківською райадміністрації Запорізької міської ради,позивач ОСОБА_1,її син ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1,мати ОСОБА_3М.є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

За її згодою в якості члена сім*ї у вказаній квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_2,з яким вона на той час перебувала у шлюбі,шлюб між ними розірвано 08.11.2013 р.

Посилаючись на те,що відповідач лише формально зареєстрований належній їй на праві власності квартирі,фактично з 2011 р.у ній не проживає, на теперішній час він не є членом сім*ї позивачки,виїхав до ОСОБА_5 Федерації на постійне проживання,проте добровільно відмовився припинити реєстрацію проживання,просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2втратившим право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1подала письмову заяву про розгляд справи без її участі та заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з*явився,викликався шляхом направлення судових повісток та через оголошення у друкованому засобі «Запорізька правда» № 45 від 09.11.2017 р.

Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив.

Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_3М.в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи без її участі та заявлені ОСОБА_1вимоги підтримала в повному обсязі.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов є законним та обґрунтованим,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи суд встановив,що 30.10.2004 р.був зареєстрований шлюбі між ОСОБА_2В.і ОСОБА_6та змінено прізвище позивача «Войстрік» на «Швайковська».

На підставі свідоцтва про право власності на житло № 23497 від 08.09.2009 р.,виданого Шевченківською райадміністрації Запорізької міської ради,ОСОБА_1, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_3М.є співвласниками квартири АДРЕСА_2,право власності зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.10.2009 р.

Відповідно до довідки адресного бюро Запорізької області,відповідач ОСОБА_2 з 2007 р. зареєстрований у вказаному житловому приміщенні як член сім*ї власника.

08.09.2013 р.рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя по цивільній справі № 336/8814/13-ц провадження 2/336/3560/2013 шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1був розірваний.

При розгляді цієї справи суд встановив,що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 2011 р.,з цього часу відповідач мешкає окремо від сім*ї.

В силу ст.61 ч.3 ЦПК України вказані обставини є преюдиційними для даної справи та повторно не доказуються.

Ст.47 Конституції України гарантує кожному право на житло.

Ст.9 ЖК України передбачає,що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення,або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку,передбачених законом.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Таким чином,за відповідачем як членом сім*ї позивачки,навіть після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1,зберігалося право на користування жилим приміщенням у спірній квартирі нарівні з її власниками ,оскільки доказів про наявність іншої угоди між сторонами про порядок користування квартирою суду не надано.

Як передбачено ст.405 ч.2 ЦК України,член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік,якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

В судовому суд встановив,що відповідач ОСОБА_2 хоча і зареєстрований у спірній квартирі в м.Запоріжжі,проте своє право на користування цим житлом з 2011 р.не реалізовував,цього житла не потребував,участі у його утриманні не брав,перешкод для проживання позивач йому не створювала.

Відповідач добровільно залишив спірну квартиру з усіма речами після припинення шлюбних відносин з позивачкою,фактично відмовившись від права на користування цим житлом.

За обставинами справи суд встановив,що відповідач відсутній у спірному житловому приміщенні понад встановлені законом строки без поважних причин,тому наявні передбачені законом підстави для визнання його таким,що втратив право на користування ним.

Керуючись ст.47 Конституції України,ст.ст.405 ЦК України, ст.9,156 ЖК України ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60,61,208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщення-задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Краснодарського краю ОСОБА_5 Федерації,громадянина ОСОБА_5 Федерації,втратившим право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення,а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А. Галущенко