У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації права власності, про зобовязання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належним на праві спільної сумісної власності нежитловим приміщенням (горищем), знести незаконно зведені нею будівельні конструкції, стягнути судові витрати.

Частиною 1 статті 122 ЦПК України визначено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст. 119, 120 ЦПК України. А саме, в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру, проте, ціну позову не визначено та вимогу немайнового характеру.

Пунктом 1.1.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлюється розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень.

Позивачем до матеріалів позовної заяви приєднано квитанцію №27052053 від 20.10.2017 року про сплату судового збору в розмірі 640,0 грн.

Згідно п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам не нижче його балансової вартості.

Проте позивачем не визначено ціну позову, матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо вартості спірного майна право власності на яке зареєстровано згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Частиною 2 статті 80 ЦПК України визначено, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи, що на момент пред'явлення позову встановити точну вартість спірного майна неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Таким чином, суд попередньо визначає розмір судового збору 3500,00 грн.. При цьому, згідно прохальної частини позовної заяви позивач просить скасувати реєстрацію права власності, а тому при зверненні до суду з зазначеною вимогою позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 3500,00 грн. та з врахування сплаченого судового збору в розмірі 640 гривень, позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 2860 гривень.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється у розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.)

Таким чином, позивач не сплатив судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 та ч.6 ст.6 Закону України «Про судовий збір» та п.10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що кожним із позивачів заявлено по дві вимоги майнового та немайнового характеру.

Отже, сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою , а в порушення вимог ст. 119 ЦПК України позивач не додав документи, що підтверджують сплату судового збору.

Таким чином позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 2860 гривень за вимогу майнового характеру та за подання до суду позовної вимоги немайнового характеру в розмірі 640 гривень.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів УК у м.Ужгороді/м.Ужгород, МФО 812016, , банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, р/р №0002, код бюджетної класифікації 22030101, призначення платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ 38015610 (суду, де розглядається справа).

Відповідно до п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини другої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 13постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог:які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належним на праві спільної сумісної власності нежитловим приміщенням (горищем), знести незаконно зведені нею будівельні конструкції, при цьому в прохальній частині позовної заяви неконкретизовані вимоги щодо місця знаходження конструкцій, яких саме конструкцій. Вимоги в частині зобовязати усунути перешкоди у користуванні належним позивачу майном є не конкретними, оскільки не зрозуміло яким саме чином та в якій спосіб це необхідно вчинити, що не узгоджується з положеннями ст. 16 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, позивачу слід уточнити спосіб захисту та привести вимоги позову в цій частині у відповідність до норм чинного законодавства України.

Крім того, не зазначено доказів, що підтверджують факт володіння позивачем квартирою відносно якої позивач просить усунути перешкоди в користуванні. До матеріалів позовної заяви не додано витяг з Єдиного Державного Реєстру власності, станом на день подання позовної заяви на підтвердження права власності за позивачем вказаного в позовній заяві нерухомого майна.

Суд не може самостійно змінити предмет позовних вимог, однак сприяє учасникам судового процесу у всебічному та повному зясуванні всіх обставин справи, а також попереджає про наслідки вчинення або невчинення відповідних процесуальних дій (ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України). Неконкретизовані позовні вимоги, щодо яких не визначився і сам позивач при зверненні з позов до суду, не можуть бути вирішені судом без їх тлумачення за власним розсудом, що в силу принципу диспозитивності цивільного процесу, який закріплено у ст. 11 ЦПК України, є неприпустимим.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. ст.119, 120 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст.121, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 09 листопада 2017 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4