ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2193/17
Провадження № 2/362/1673/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Харченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що 10 лютого 2011 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого позичальник отримав кошти в розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки внаслідок порушення відповідачем строку та порядку погашення кредиту станом на 31 березня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 17 204,99 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 103,25 грн., 10014,32 грн. - по процентам за користування кредитом, 1791,94 грн. - пеня та комісія, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 795,48 грн. штрафу (процентна складова), яку банк просив стягнути із боржника шляхом задоволення позову в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, з огляду змісту позову, просив розглядати справу у його відсутності, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 2).

Відповідач в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає частково, просила відмовити в задоволенні частини заявлених ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимог щодо стягнення з нього заборгованості за пенею та комісією (а.с.45).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 10 лютого 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8-32).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ними Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 7).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. умов та правил, відповідач ОСОБА_2 зобов'язувалась погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

В порушення своїх зобов'язань та правил, відповідач кредит не повертав у повному обсязі. Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 31 березня 2017 року заборгованість відповідача по кредиту 4103,25 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 10014,32 грн., заборгованість по пені та комісії 1791,94 грн., штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 795,48 грн. штраф (процентна складова), а всього заборгованість складає17204,99 грн.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином. Однак, ОСОБА_1 скориставшись кредитними коштами, не виконала зобов'язань, визначених Договором, порушив умови щодо погашення кредиту.

Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути банку або іншій фінансовій установі кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором.

Так, за змістом ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В звязку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 4103,25 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10014,32 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню на вказану суму.

Також встановлено, що вимоги в частині нарахованої неустойки вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що за порушення грошових зобовязань за один і той самий період позивачем нараховано як пеню так і штрафи (а.с.5-6), внаслідок чого відповідача двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності.

Так, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідна правова позиція Верховного суду України, викладена в постанові №6-2003цс15 від 23 жовтня 2015 року.

У цьому звязку у задоволенні вимог позивача про стягнення заборгованості з пені та комісії (указані показники між собою не розмежовані) в розмірі 1791,94 грн., на думку суду, слід відмовити. В іншій частині вимоги банку щодо стягнення розмірів визначених сум штрафів підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму 15413 грн. 05 коп., яка складається з: 4103 грн. 25 коп. заборгованість за кредитом, 10014 грн. 32 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень фіксована частина та 795 грн. 48 коп. процентна складова.

Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1600 гривень (а.с.1), підлягають стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 79, 88, 169, 209, 212, 214, 215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.02.2011 року в сумі заборгованості за кредитом 4103 грн. 25 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 10014 грн. 32 коп., штраф відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень фіксована частина та 795 грн. 48 коп. процентна складова, а всього 15413(п'ятнадцять тисяч чотириста тринадцять) гривень 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» сплачений по справі судовий збір у розмірі 1600 грн.00коп.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко