Справа № 463/2261/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/3628/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2, її представника

ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

в с т а н о в и л а:

12.05.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягувати з відповідача ОСОБА_4 в її користь аліменти на утримання їхньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 2000 грн., у звязку з продовженням навчання у Львівському техніко-економічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка», яке вона закінчує 01.07.2016 року, та вступом у вищий навчальний заклад на платну форму навчання, оскільки законодавство не дозволяє двічі навчатись на державній формі навчання, а тому потребує, окрім оплати за навчання, коштів для забезпечення їй на час навчання необхідного повноцінного харчування, одягу, навчального приладдя, а також проведення постійних реабілітаційних заходів (масаж, плавання), так як дитина стоїть на диспансерному обліку з компресійним переломом хребта.

Зазначає, що відповідач в добровільному порядку участі в матеріальному утриманні доньки не приймає, хоча має таку матеріальну можливість, оскільки отримує дохід, немає інших утриманців і до досягнення донькою повноліття за рішенням суду з нього стягувались аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Просить стягувати аліменти, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до закінчення донькою навчання, але не більше, як до досягнення нею двадцяти трьох років.

07.02.2017 року позивач в особі свого представника подала заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с.134) і просила суд присудити з відповідача у її користь аліменти на утримання їхньої повнолітньої доньки у розмірі 3000 грн., обґрунтовуючи таке збільшення розміру аліментів отриманням відповідачем високого доходу.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06.04.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Присуджено стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 12.05.2016 року, на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_4, просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього аліменти на доньку в розмірі 500 грн. щомісячно на період її навчання з 01.09.2016 року по 01.07.2018 року.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд не дав належної правової оцінки доказам, які сторони подавали в обґрунтування своїх вимог та заперечень , і дійшов необґрунтованого висновку про визначення аліментів у розмірі 3000 грн., який перевищує 50% його щомісячного доходу. Зазначає, що судом не враховано тих обставин, що він забезпечив доньку житлом, в якому вона з 2012 року разом з позивачем проживає, а він повинен оплачувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, розмір якої є значним. Крім того, зазначає, що він має неповернуту позику, яку брав у свого підприємства на оренду житла для власного проживання, а також утримує своїх непрацездатних батьків. Апелянт звертає увагу на те, що судом неправильно визначений період для стягнення аліментів, оскільки не враховано документів, які підтверджують період навчання дочки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу (далі-СК) України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК).

У відповідності до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання, зокрема, другим з батьків (ч.2 ст.200 СК).

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю ОСОБА_2 і власного заробітку (доходу) немає.

За рішенням суду з відповідача ОСОБА_4 стягувались аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 1000 грн. і до досягнення донькою повноліття, що визнано сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до довідки №2295 від 29.04.2016 року (а.с.4), ОСОБА_5 з 01.09.2013 року до 01.07.2016 року була студенткою денного відділення бюджетної форми навчання Львівського техніко-економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка».

Відповідно до довідки №3473 від 06.09.2016 року (а.с.53), ОСОБА_5 є студенткою денної (платної) форми навчання Львівського техніко-економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка», період навчання в якому становить з 01.09.2016 року до 01.07.2018 року.

Оплата за один навчальний рік у вказаному ВНЗ становить 5200 грн., що визнали сторони в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_2 працює у Львівському регіональному фтизіопульмонологічному центрі на посаді лікаря-гінеколога, її щомісячний дохід у 2016 році становив близько 6300 грн. (а.с.102).

Відповідач ОСОБА_4 займає посаду директора ТзОВ «Поліська енергосервісна компанія» (ПЕК) і його щомісячний дохід у 2016 році становив близько 4050 грн. (а.с.64, 66).

Безпідставними є посилання сторони позивача на те, що дохід відповідача згідно відомостей ГУ ДФС у Львівській області є більшим, оскільки надана ГУ ДФС довідка містить поквартальний, а не помісячний, дохід відповідача (а.с.122, 131).

Суд першої інстанції вказаних вище вимог закону щодо визначення розміру аліментів не врахував та належної правової оцінки доказам, які сторони подали в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не дав, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення позову ОСОБА_2 в повному обсязі та про доведеність вимоги позивача про необхідність забезпечення відповідачем матеріального утримання доньки, якого вона потребує у звязку з навчанням, у розмірі 3000 грн., а тому рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.п.2-4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач визнав ту обставину, що він може надавати матеріальну допомогу, а тому ця обставина в силу вимог ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

При визначенні розміру стягуваних аліментів, колегія суддів враховує такі обставини, а саме: обоє батьків повнолітньої ОСОБА_5 мають стабільний дохід, а тому зобовязані в рівній мірі забезпечувати утримання своєї дочки; відсутність у відповідача аліментних зобовязань, оскільки такі припинились у звязку з досягненням 15.05.2016 року дочкою повноліття; відсутність у відповідача інших дітей та непрацездатних утриманців, оскільки його батьки одержують пенсію, а доказів про те, що вони не спроможні забезпечувати своє щомісячне утримання за рахунок пенсії без матеріальної допомоги відповідача, суду надано не було; продовження дочкою навчання на платній формі, що вимагає, окрім забезпечення їй на час навчання необхідного повноцінного харчування, одягу, навчального приладдя, проїзду до навчального закладу тощо, ще й оплати за навчання, - а тому вважає, що необхідним і достатнім за таких обставин, буде присудження з відповідача аліментів на утримання його повнолітньої дочки на час навчання в розмірі 1500 грн. щомісячно.

При цьому, розмір витрат, які позивач несе на проведення реабілітаційних заходів (масаж, плавання) у звязку з компресійним переломом хребта у дочки, позивачем не доведено, проте, і відповідачем не надано суду доказів на підтвердження тієї обставини, що дитина такого ушкодження здоровя не мала і таких реабілітаційних заходів не потребує, а тому ця обставина також частково враховується судом при визначенні вказаного вище розміру аліментів.

Визначаючи саме такий розмір аліментів, колегія суддів також враховує й ту обставину, що до повноліття відповідач сплачував аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, проте, дитина навчалась на бюджетній формі навчання.

Колегія суддів не враховує посилання відповідача на наявність у нього зобовязань фінансового характеру по сплаті позики за оренду житла, оскільки такі зобовязання не підтверджені належними доказами, а наявність фінансових зобовязань по оплаті житлово-комунальних послуг не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки спори між власником житла та особами, які у ньому проживають, щодо оплати за житлово-комунальні послуги вирішуються в іншому, встановленому законом порядку.

Не враховує колегія суддів й доводів відповідача про те, що він забезпечив свою дочку житлом для проживання, оскільки право неповнолітньої на той час ОСОБА_5 на проживання у квартирі свого батька на вул.Корольова,10/55 у м.Львові, яке відповідач не визнавав, було підтверджено в судовому порядку і рішення суду в цій частині набрало законної сили (а.с.24-26).

З наведених вище мотивів та за встановлених обставин справи з відповідача у користь позивача на утримання їхньої повнолітньої дочки, яка у звязку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, оскільки власного заробітку (доходу) немає, слід стягувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 15.05.2016 року з моменту досягнення дочкою повноліття та продовження нею навчання у Львівському техніко-економічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка» до 01.07.2016 року, та з 01.09.2016 року у звязку з навчанням на платній формі навчання у Львівському техніко-економічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка» і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за подання вказаного позову в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач відповідно до закону звільнена від сплати такого.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.2-4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у звязку з навчанням, у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 15 травня 2016 року до 01 липня 2016 року та з 01 вересня 2016 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Припинити виплату аліментів у разі припинення навчання ОСОБА_5.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна ) гривні 20 (двадцять) копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

ОСОБА_6