Справа № 729/1170/17
У Х В А Л А

31 жовтня 2017 р. Суддя Бобровицького районного суду Кузюра В.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Відповідно дост. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4, 5, 6 ч. 2ст. 119 ЦПК України, в позовній заяві повинні бути зазначені: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування. Згідно частини четвертою цієї ж статті, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Відповідно до ст. 158 СК України спір щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї вирішується органом опіки та піклування:

1. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

2. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України передбачено порядок вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї

1. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

2. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: позовна заява повинна бути обгрунтованою та містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позивач перерахував нормативні акти , на підставі яких вирішуються спори щодо визначення способів у вихованні дитини і лише одним реченням зазначив , що відповідач чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною , а тому він просить вирішити спосіб спілкування з дитиною . Дане його твердження жодним чином не обгрунтоване . Також не надано жодного доказу на підтвердження обставин того, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, не надано доказів, що позивач звертався до органу опіки та піклування для визначення способу участі в вихованні дитини до будь-кого іншого з проханням допомогти врегулювати дане питання , вжив всіх заходів для добровільного врегулювання спору , а тому має юридичне та моральне право на звернення до суду .

Позивач просить в порядку підготовки справи до розгляду зобов"язати орган опіки та піклування надати висновок . Суд може отримати висновок органу опіки та піклування щодо можливості задоволення позову , а не визначення способу участі батька у вихованні , як зазначає позивач . Щодо визначення способу позивач повинен був звернутися до органу опіки та піклування самостійно.

Право на звернення до суду із позовом не є абсолютним, відтак відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також чітко регламентує, що право на звернення в суд із позовом не є абсолютним і процедура користування ним має бути чітко регламентована нормами національного права, в нашому випадку - це ст. 119 ЦПК України.

Згідност. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст.119,120 ЦПК Українипостановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 8,119,121 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї залишити без руху і надати позивачу трьохденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення вищевикладених в ухвалі недоліків.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Попередити позивача, що в разі не виправлення недоліків в строк, визначений судом заява буде вважатися не поданою та підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Кузюра