Справа № 536/1284/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Міграційна служба Кременчуцького району Полтавської області, Державна міграційна служба України у Полтавській області про встановлення факту проживання в Україні,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту проживання в Україні звернувся ОСОБА_1, заінтересовані особи: Міграційна служба Кременчуцького району Полтавської області, Державна міграційна служба України у Полтавській області.

Свою заяву обґрунтовував тим, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється другою дитиною з трьох дітей у сім'ї подружжя громадян: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі. Народився заявник у м. Кременчуці. Спершу їхня сім'я проживала у малосімейному гуртожитку та займала 1 -ну кімнату. Потім їхній сім'ї з трьома дітьми на склад сім'ї з 5 чоловік було виділено 2-х кімнатну кооперативну квартиру без зняття сім'ї з квартирного обліку.

У заявника є старша сестра ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та менший брат, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Їхня сім'я проживала та всі члени сім'ї були зареєстровані кв. АДРЕСА_1, В цей період часу заявник був зареєстрованим та проживав зі своїми батьками у кв. АДРЕСА_1.

Потім їхній сім'ї, як багатодітній по черзі, на якій вони перебували було виділено 3-х кімнатну квартиру по АДРЕСА_2.

Батьки Заявника спершу продали житлову квартиру по вул. 50 років СРСР, пізніше продали і кв. АДРЕСА_2. Потім вони вирішили купити приватний будинок. Для цього слід було знятися з реєстрації дружині з дітьми.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким: встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні з народження і до цього часу.

Крім цього, 16.11.2017 року, ОСОБА_1 надіслав на адресу суду уточнення до заяви, в якій просив визнати факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні заявник та його представник - ОСОБА_6 вимоги підтримали і просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Управління ДМС у Полтавській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Кременчуцького районного сектору Управління ДМС у Полтавській області в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, давши повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з розясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється дитиною громадян: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 1989, відповідно до якого зазначено місце народження м.Кременчук Полтавської області.

Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 60 Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_1 відвідував вищезазначений заклад з 01.09.1987 року по 20.05.1992 року

Крім цього, довідкою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку № 64 підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 21 червня 1987 року по 21 червня 1992 року був зареєстрований та проживав за вищезазначеною адресою разом з батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Також, відповідно до наданих ПАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» документів від 26.07.2016 року.

Мати заявника - ОСОБА_2, дійсно працювала на ПО «Дормашина» з 20 01.1986 р. кранівницею і згідно наказу №50 від січня 1986 року пішла у частково оплачувану відпустку на рік, у зв'язку з доглядом за дитиною по 11.11.1986 року, тобто до досягнення ОСОБА_1 1 року.

Встановлення факту проживання в Україні заявнику необхідно для отримання паспорта громадянина України.

Так, питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є ЗУ «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України».

Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних звязків тощо.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24.08.1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13.11.1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку.

Відповідно до п. 25 Порядкупровадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001року № 215, в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року № 588/2006зі змінами, Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Разом з тим, на підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Так, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Враховуючи те, що заявник має намір встановити належність до громадянства України з підстав, визначених в Законі України «Про громадянство», встановлення факту його постійного проживання станом на 24.08.1991 на території, яка стала територією України, має юридичне значення для заявника та породжує для неї юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки останнім було доведено факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року на законних підставах.

Керуючись ст. ст. 256, 259 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Міграційна служба Кременчуцького району Полтавської області, Державна міграційна служба України у Полтавській області про встановлення факту проживання в Україні - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяО. О. Колотієвський