Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2474/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Кашуби А.В.,

за участю секретаря - Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

18.08.2017 року позивачка звернулася в суд з позовом, посилаючись на те, що 25.02.2011 року помер її батько ОСОБА_5. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в с. Чепа по вул. Шевченка, 23-А, Виноградівського району, Закарпатської області. На день смерті його батька з ним були зареєстровані та проживали: дружина - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3. За час свого життя його батько, ОСОБА_5, заповіт не залишав. Після його смерті позивач прийняв спадщину, оскільки продовжував проживати в будинку свого покійного батька в с. Чепа по вул. Шевченка, 23-А, Виноградівського району, Закарпатської області, від спадщини в установленому порядку не відмовився та користувався спадковим майном.

За оформленням спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5, позивач звернувся до нотаріальної контори, але в усній формі отримав розяснення відмову, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на будинок. По справі є інші спадкоємці, а саме: дружина померлого ОСОБА_3 та син ОСОБА_2, які не заперечують проти оформлення спадщини на ОСОБА_1. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини вказані в позовній заяві підтвердив.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, проте надали заяви в яких позов визнали, просили розгляд справи провести у їх відсутності.

Третя особа до суду не з'явилась, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутність

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Судом встановлено, що 25.02.2011 року помер ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 25.02.2011 року виконкомом Чепівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №9 (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в с. Чепа по вул. Шевченка, 23-А, Виноградівського району Закарпатської області. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, літня кухня, ворота, та огорожа, (а.с.12-14), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 160818 грн. (а.с.11).

Згідно листа від приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу від 29.08.2017 року №394/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_5, який помер 25.02.2011 року, не заводилась (долучено до матеріалів справи).

Родинні звязки між спадкодавцем та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження серії ІIІ-ФМ №313237 від 09.08.1984 р.(приєднано до матеріалів справи), де ОСОБА_1 записаний сином ОСОБА_5.

Окрім того, родинні звязки між спадкодавцем та відповідачем ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ФМ №498356 від 14.07.1984 р.(приєднано до матеріалів справи), де ОСОБА_2 записаний сином ОСОБА_5.

Відповідач ОСОБА_3 є дружиною спадкодавця ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ №357287 від 19.05.1979 року (приєднано до матеріалів справи).

В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на будинок на імя спадкодавця, ОСОБА_5, у звязку з чим він не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом.

Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, копії свідоцтв про шлюб та народження, копій довідок Чепівської сільської ради, технічного паспорту, довідки Виноградівського БТІ, інших документів.

Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації 18.07.2017 року, тобто після смерті ОСОБА_5.

У звязку з цим позивач звернувся з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності.

Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом.

Вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, у звязку з тим, що його права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.

Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Сам факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що обєкт спадщини не є самочинним будівництвом.

На підставі довідки наданої виконкомом Чепівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 04.07.2017 року №02-40/785 (а.с.7) встановлено, що позивач на день смерті батька ОСОБА_5, проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з ним.

Оскільки ОСОБА_1 в установленій формі від спадщини не відмовився, він вважається таким, що фактично прийняв спадщину.

Своє право на звернення до суду позивач обґрунтовував ст. 1218 ЦК України, оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті спадкодавця ОСОБА_5 має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах.

На підставі ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (житлова площа 68,4 кв.м., загальна площа 96,1 кв.м.), літню кухню, ворота, огорожу, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 23-А, в с. Чепа, Виноградівського району, Закарпатської області, які оцінені на загальну суму 160818 грн., після смерті батька ОСОБА_5, який помер 25.02.2011 року.

Зобовязати ОСОБА_1 на підставі рішення суду здійснити державну реєстрацію визнаного за ним нерухомого майна.

Судові витрати в справі, а саме: 1608 (одна тисяча шістсот вісім) грн. 19 (девятнадцять) коп. судового збору покласти на ОСОБА_1, який сплатив їх при поданні позову.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_6