Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 337/4482/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Курбатова О.М.
Провадження № 22-ц/778/1639/17 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

Бєлки В.Ю.,

За участю секретаря: Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов - Стиль» про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики, посилаючись на те, що у період з 2012 року по 2013 роки відповідач неодноразово брав у них грошові кошти в борг, однак в оговорені строки борги не повертає.

Так, 26.05.2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму 35 000 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути до 26.07.2012 року.

18 січня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму 100 000 доларів США, зі строком повернення до 01.01.2014 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань перед позичальником відповідач зобов'язався передати їй свої корпоративні права в ТОВ «Азов - Стиль».

Сума заборгованості за договорами позики становить 135 000 доларів США, що еквівалентно 3 452 031 грн., в добровільному порядку ОСОБА_3 не повернута.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 просили суд:

- визнати причини пропущення строку позовної давності ОСОБА_5 поважними;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором позики від 26.05.2012 року в розмірі 894 971 грн. та судовий збір в сумі 2 411,50 грн.;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 18.01.2013 року в розмірі 2 557 060 грн. та судовий збір в сумі 4 478,50 грн. (а.с. 3-5).

Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики (а.с. 37).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 року роз'єднано позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики і постановлено розглядати їх у двох самостійних провадженнях:

1. ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

2. ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики (а.с. 46).

У грудні 2016 року ОСОБА_4 надала суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій відповідачами зазначила ОСОБА_3 та ТОВ «Азов - Стиль».

В обґрунтування позову ОСОБА_4 посилалася на те, що 18 січня 2013 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму 100 000 доларів США зі строком повернення до 01.01.2014 року, з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань перед позичальником відповідач зобов'язався передати їй свої корпоративні права в ТОВ «Азов - Стиль», що підтверджується розпискою. До теперішнього часу борг відповідач не повернув.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за договором позики від 18.01.2013р. в сумі 2 557 060 грн. шляхом звернення стягнення на його корпоративні права в ТОВ „Азов - Стиль", припинивши його участь в ТОВ „Азов - Стиль", та судовий збір в сумі 6 890 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 18.01.2013р. в сумі 2 557 060 грн. та судовий збір в розмірі 6 890 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Під час розгляду справи в Апеляційному суді Запорізької області від ОСОБА_3 надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, в якому відповідач зазначає, що він не писав розписку від 18.01.2013р. та не брав в борг у ОСОБА_4 грошові кошти. Розписка від 18.01.2013р. та підпис під нею зроблений іншою особою, а не ОСОБА_3 Позивач використовує підроблений доказ, намагається шляхом введення в оману суд довести факт виникнення правовідносин.

Заслухавши думку представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, сам факт написання розписки відповідач у суді першої інстанції не оспорював, заперечуючи проти задоволення позову пояснював, що не міг написати розписку у дату 18 січня 2013 року, оскільки в той день не бачився з ОСОБА_4, що вони (сторони по справі) мало знайомі, щоб ОСОБА_4 позичила відповідачу таку суму грошових коштів.

У зв'язку з цим, наведені в клопотанні ОСОБА_3 обставини, пов'язані з тим, що він не писав розписку від 18.01.2013р., не брав в борг у ОСОБА_4 грошові кошти, розписка від 18.01.2013р. та підпис під нею зроблений іншою особою, а не ОСОБА_3, позивач використовує підроблений доказ, намагається шляхом введення в оману суд довести факт виникнення правовідносин, не були предметом дослідження суду першої інстанції.

Також, за положеннями ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

ОСОБА_3 в суді першої інстанції не заявляв клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Також, необхідно зазначити, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Керуючись ст.ст. 143, 303, 304, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

В задоволені клопотання ОСОБА_3 про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: