АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

УСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просить поділити 1/2 кімнати АДРЕСА_1, виділивши у власність кожного по 1/4 частині.

Вимоги обґрунтовує тим, що сторони у період з 05 листопада 2005 року по 07 листопада 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу, шляхом приватизації на ім»я ОСОБА_1 ними набуто спірну кімнату у гуртожитку.

З посиланням, зокрема на ч.5 ст.61 СК України, яка була чинною на момент набуття кімнати, просить задовольнити вимоги.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 21 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено, вирішено поділити 1/2 кімнати АДРЕСА_1, виділивши у власність кожного по 1/4 частині.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_2 використала своє право на приватизацію іншого жилого приміщення, а відтак не може претендувати на спірну частину кімнати. Надала згоду на приватизацію кімнати та вказала, що не матиме претензійних прав щодо неї у майбутньому. Окрім того, зазначає, що кімнату у гуртожитку він зайняв у зв»язку із працею в ДАХК «АРТЕМ» і має виключні права на це житло.

В судовому засіданні відповідач доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач проти доводів апеляційної заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 05 листопада 2005 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 07 листопада 2014 року.

21 лютого 2011 року Відділом (органом) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації на ім»я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (дочка) видано Свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено право останніх на кімнату в комунальній квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 частин в кв. 5, кімната 108.

Державна реєстрація прав відбулась 09 березня 2011 року.

Відповідно даних довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» №2077 від 17 березня 2017 року сторони у цій кімнаті зареєстровані та проживають з 10 грудня 2009 року.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 до відділу приватизації житлового фонду Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації, вона дала згоду на приватизацію кімнати на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_3, без її участі в приватизації, оскільки використала своє право на безоплатну приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2, додатково повідомивши, що в майбутньому не матиме житлових претензій з приводу приватизації зазначеної квартири.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приватизація відбулася без участі ОСОБА_2, оскільки вона використала своє право на безоплатну приватизацію житла, проте сторони на час приватизації перебували в шлюбі, відповідно до правил ч.5 ст.61 СК України у редакції на момент набуття права власності на квартиру, таке майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно до ст.60 СК України у редакції на момент набуття права власності на квартиру, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.5 ст.61 СК України у редакції на момент набуття права власності на квартиру, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивач використала своє право на приватизацію іншого житла відхиляються колегією суддів, оскільки позов пред"явлено в порядку поділу спільного майна подружжя, набутого під час шлюбу, відтак підлягають застосування норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини, а не порядок безоплатної передачі майна внаслідок приватизації.

Твердження апеляційної скарги щодо виключних прав відповідача на спірну житлову площу не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та вимогах закону.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно з"ясував обставини справи та вірно застосував норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов