Справа № 473/3169/17
РІШЕННЯ

іменем України

"07" листопада 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.

при секретарі Козаченко О.І.

за участю: представника заявника- Воронової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенськуа із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

20.09. 2017 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказувала на те, що 10.08.2008 року померла ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входять дві земельні ділянки площею 5,9760 га.та 1,1836 га., розташовані в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали їй згідно державного акту про право приватної власності на землю.

Після її смерті спадщину прийняли її донька ОСОБА_1 (до шлюбне прізвище ОСОБА_3) Л.В. та син ОСОБА_4, перша прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, а син спадкодавця прийняв спадщину за законом, так як на час смерті спадкодавця був зареєстровваний з нею за однією адресою, але не оформив своїх спадкових прав.

ОСОБА_4 помер 12.01.2015року. ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину після смерті брата, оскільки він постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, а тому 22.03.2017 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частину двох земельних ділянок площею 5,9760 га. та 1,1836 га.

Однак нотаріус відмовив заявнику у вчиненні відповідної нотаріальної дії у зв'язку з відсутніст документів, які підтверджували факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В зв'язку з цим ОСОБА_1 просила в судовому порядку встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явилась, її представник ОСОБА_2 заяву підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, проте надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують.

Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи відомості, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представників заінтересованих осіб.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

10.07.2008 року померла мати заявника ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.07.2008 року , серія 1-ФП № 075589 , видане Бузькою сільською радою Вознесенського району Миколаївської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої входять дві земельні ділянки площею 5,9760га. (кадастровий номер :04:000:0113) та 1,1836 га. (кадастровий номер :06:000:0146), розташовані в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали їй згідно державного акту про право приватної власності на землю №1 від 21.02.2001 року серія ІV-МК №001108 видане на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Дмитрівської сільської ради народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів направо приватної власності на землю за № 205. (а.с. 9,10-15).

ОСОБА_7 прийняла спадщину після смерті матері, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Відповідно до довідки № 338 від 19.05.2017 року, виданої головою Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_4 також прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, він був зареєстрований на момент смерті зі спадкодавцем з 27.02.1984 року за адресою вул. Молодіжна 8, с. Дмитрівка, Вознесенського району Миколаївської області (а.с. 23).

Згідно свідоцтва про смерть від 21.01.2015 року серія І-ФП№ 212704 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського МРУЮ у Миколаївській області ОСОБА_4 помер 12.01.2015 року. в місті Вознесенськ Миколаївської області (а.с. 20).

Згідно довідки голови вуличного комітету ОСОБА_8 від 16.05.2017 року, акту від 13.06.2017 року складеного комісійно депутатом ОСОБА_9 та погодженої головою Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області зазначається, що у 2013 році, після смерті матері ОСОБА_4, у зв'язку з тим, що будинок зруйнувався, та був не придатний для проживання, переїхав проживати до заявника ОСОБА_10 за адресою вул. Калинова, буд. №209, м. Вознесенськ Миколаївської області, де мешкав без реєстрації ( а.с. 24-25).

Оскільки ОСОБА_4 з березня 2013 року до часу смерті постійно проживав разом із заявником то ОСОБА_1 вважала, що прийняла спадщину і звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав щодо належної ОСОБА_4 частки земельної ділянки поза строком звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини.

Однак нотаріус відмовив заявнику у вчиненні відповідної нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджували факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, що підтверджується Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 24.03.2017 року виданою в.о. завідувача Першої Вознесенської держнотконтори завідувача Арбузинської держнот-контори ОСОБА_11 за вихідним № 361(а.с. 34).

Свідок ОСОБА_5, яка проживає по сусідству з заявником, зазначила, що ОСОБА_1 за місцем свого проживання доглядала за матірю і братом, оскільки вони пиячили, вели бродячий спосіб життя і фактично не мали де жити, позаяк іх хата була зруйнована.

Свідок ОСОБА_6, яка мешкала в с. Дмитровка Вознесенського району пояснила, що померли родичі заявника були її односельцями, вони зловживали алкоголем, продали все зі своєї хати і не мали де жити, а ОСОБА_1 опікувалася ними, утримувала їх і наприкінці життя вони мешкали разом із нею.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 256 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

В судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

В судовому засіданні з письмових доказів, що містяться в матеріалах справи достовірно встановлено, що будинок за місцем реєстрації спадкодавця вул. Молодіжна 8, с. Дмитрівка, Вознесенського район Миколаївської області зруйнований, а заявник та її брат ( останній без реєстрації) постійно мешкали за однією адресою м. Вознесенськ, вул., Калинова ( до перейменування вулиць- Калініна) до моменту смерті останнього.

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявником спадщини без встановлення факту його постійного проживання разом зі спадкодавцем, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 212 -215, 256-259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_4, який помер 12 січня 2015 року в м. Вознесенськ Миколаївської області, на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Висоцька Г.А.