Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/2687/16-ц Головуючий у 1-й інст. Щербак Д. С.
Категорія 59 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Миніч Т.І., Галацевич О.М.

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про стягнення коштів в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 27 липня 2007 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір №ZRSWGA00000179, відповідно до умов якого вона отримала кредит у розмірі 12000 дол. США на споживчі цілі та 1400 дол. США на сплату страхових платежів за даною угодою, строком по 26 липня 2017 року.

На час отримання кредиту вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та зазначені кошти були використані в інтересах сімї.

В подальшому між ними виник спір щодо поділу спільного сумісного майна, який був вирішений в судовому порядку.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 3 липня 2013 року її та відповідача визнано зобовязальними особами перед ПАТ КБ «ПриватБанк» зі сплати заборгованості за вказаним кредитним договором.

Однак відповідач належним чином не виконував кредитні зобовязання та з вересня 2009 року припинив сплату кредиту та відсотків.

ОСОБА_2 зазначає, що за період з 1 жовтня 2009 року по 3 березня 2017 року вона самостійно сплатила 14053,53 доларів США за вказаним договором. Отже у неї виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача щодо сплати частини виконаного зобов'язання, а саме половини від сплаченої суми, що становить 7026,76 доларів США та є еквівалентним 182434 грн. 82 коп.

З огляду на вищезазначене, просила стягнути з ОСОБА_1 7026, 76 дол. США в порядку регресу.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7026,76 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ є еквівалентним 182434 грн. 82 коп., в порядку регресу у зв'язку із повним виконанням обов'язку зі сплати залишку за кредитним договором №ZRSWGA00000179 від 27 липня 2007року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог, зазначивши еквівалент суми, яка стягнута на корить ОСОБА_2, у національній валюті України.

Зокрема, зазначає, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 3 липня 2013 року у справі за №0603/2-138/11 його визнано зобов'язальною особою перед ПАТ КБ "ПриватБанк" зі сплати залишку за кредитним договором № ZRSWGA00000179 від 27 липня 2007 року з врахуванням сплаченої суми боргу за кредитом, а не солідарним боржником чи стороною вказаного договору. А тому, вважає вимоги безпідставними.

Окрім того, на нього покладено обовязок сплачувати залишок кредиту, який виник після набрання зазначеним рішенням законної сили.

Також зазначає, що стягнення коштів в іноземній валюті не узгоджується з вимогами ч.2 ст.533 ЦК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники підтримали апеляційну скаргу.

На думку ОСОБА_2 та її представника, апеляційна скарга є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 1984 року. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 2 квітня 2010 року шлюб між ними розірвано.

Під час шлюбу , 27 липня 2007 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачкою укладений кредитний договір № ZRSWGA000179, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 12000 дол. США на споживчі цілі та у розмірі 1400 дол. США на сплату страхових платежів, строком по 26 липня 2017 року.

Матеріали справи також свідчать, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 8 січня 2013 року визнано мирову угоду, укладену між сторонами щодо поділу спільного сумісного рухомого майна подружжя.

Рішенням цього ж суду від 18 лютого 2013 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 33,5 % квартири №2, господарських споруд та земельної ділянки, розташованих по вул. Ново-Іванівській, №24 в м. Бердичеві.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 66,5 % зазначеного нерухомого майна.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачки ? частину суми погашеного кредиту з відсотками за період з квітня по грудень 2011 року у розмірі 667, 19 дол. США за кредитним договором від 27 липня 2007 року, укладеним між останньою та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 3 липня 2013 року рішення Бердичівського міськрайонного суду від 18 лютого 2013 року в частині відмови в позові ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення,- про часткове задоволення цих позовних вимог.

Визнано ОСОБА_3 зобовязальною особою перед ПАТ КБ «ПриватБанк» зі сплати залишку кредиту за кредитним договором № ZRSWGA000179 від 27 липня 2007 року, з врахуванням сплаченої суми за кредитом.

Визнано ОСОБА_1 зобовязальною особою перед ПАТ КБ «ПриватБанк» зі сплати залишку кредиту за кредитним договором № ZRSWGA000179 від 27 липня 2007 року, з врахуванням сплаченої суми за кредитом.

В частині поділу майна подружжя рішення суду першої інстанції залишене без змін.

При цьому, апеляційний суд встановив, що даний кредитний договір укладений в інтересах сімї, відтак поклав на сторони обовязок щодо сплати боргу.

Зазначене рішення є чинним та не скасоване у встановленому законом порядку.

Досліджена судом довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» від 3 березня 2017 року містить інформацію про те, що ОСОБА_2 за період з 1 жовтня 2009 року по 3 березня 2017 року сплатила в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором кошти у розмірі 14053,67 дол.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що позивачка після розірвання шлюбу та поділу спільного сумісного майна, під час якого судом враховані боргові зобовязання подружжя, продовжувала сплачувати кошти за кредитним договором.

За правилами ч.1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу ( регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи даний спір, суд врахував розяснення, які містяться у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», та при стягненні грошової суми в іноземній валюті зазначив еквівалент у гривнях за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308,313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді: