ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-о/753/586/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ДАНИЛЕНКА В.В.

при секретарі ПАСЬКО І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту смерті

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, ОСОБА_1.) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту смерті її бабусі ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2.), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в смт. Слов'яносербськ Луганської області.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року у смт. Слов'яносербськ Луганської обл. померла бабуся заявника ОСОБА_2 Факт її смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом запису актів цивільного стану Слов'яносербського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Проте, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» це свідоцтво є недійсним і не створює правих наслідків. Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовив у видачі свідоцтва про смерть її бабусі, що і стало підставою для звернення до суду.

В судове засідання заявник не з'явилася, однак надала заяву в якій підтримала заявлені вимоги та просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутністю.

Заінтересована особа - Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання свого представника не направив, при цьому начальником відділу подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у смт. Слов'яносербськ Луганської області померла бабуся заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом запису актів цивільного стану Слов'яносербського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки серії НОМЕР_1 від 07 червня 2017 року.

Відповідно до вказаних документів ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у смт. Слов'яносербськ Луганської Народної Республіки, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року за №1276-р входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину.

А відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи те, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсними і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а оскільки заявник ОСОБА_1 не може отримати від закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документи встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть своєї бабусі для прийняття за нею спадщини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в смт. Слов'яносербськ, допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 209, 212 - 215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт. Словяносербськ, Словяносербського району, Луганської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в смт. Слов'яносербськ, Слов'яносербського району, Луганської області, Україна.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.