Справа № 748/1101/17 Провадження № 22-ц/795/1858/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Кухта В. О. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Скрипки А.А., Харечко Л.К.,
при секретарі:Покладі Д.В.,
за участю:позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (до перейменування польова пошта НОМЕР_2 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

- третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Петрушина Л.М., -

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2017 року, яким відмовлено в задоволенні його позову до Військової частини НОМЕР_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_1 зазначає, що ним було заявлено позов до Військової частини НОМЕР_1 , тоді як суд, не провівши заміни відповідача, відмовив в задоволенні позову до Військової частини польова пошта НОМЕР_2 . Відтак, суд фактично не розглянув його позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_1 .

Також ОСОБА_1 вважає, що посилання суду першої інстанції на накази про притягнення його до матеріальної відповідальності є необґрунтованими. Окремо ці накази він не оскаржував, оскільки про їх існування дізнався лише з рішення суду першої інстанції, з їхнім змістом досі не знайомий і не бачить сенсу оскаржувати проміжні акти, які не мають безпосереднього правового регулювання на відносини між ним та відповідачем.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що посилання відповідача на факт заподіяння військовій частині з його вини, не підтверджено жодним доказом. Накази командира №282 від 13.05.2003 року, №437 від 24.07.2003 року та №271 від 31.12.2003 року про його притягнення до матеріальної відповідальності під час судового розгляду не вивчалися, відтак, суд першої інстанції вважав встановленою не доведену під час судового розгляду обставину. ОСОБА_1 вважає, що книга грошових стягнень та нарахувань Військової частини НОМЕР_1 за 2006 рік не є належним і допустимим доказом існування майнової шкоди взагалі та не підтверджує обставини її спричинення саме ним. А зі змісту довідки командира Військової частини НОМЕР_1 №404 від 06.06.2006 року не можливо встановити строк, протягом якого вчинено виконавчий напис.

Також ОСОБА_1 вказує на спірний характер майнової вимоги, щодо якої вчинено виконавчий напис. Крім того, скасування виконавчого напису не позбавляє кредитора права звернутися за захистом порушеного права в загальному судовому порядку, і під час розгляду цього спору суд перевірятиме природу та розмір майнових зобов`язань. Спірний характер вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує розбіжністю записів бухгалтерського обліку щодо його майнових зобов`язань. Він просив суд першої інстанції витребувати у відповідача низку бухгалтерських документів, які містять інформацію про обсяг зобов`язань та інформацію про узгодження заборгованості, проте, суд першої інстанції в порушення процесуального законодавства це клопотання не розглянув.

В поданих письмових запереченнях на апеляційну скаргу Військова частина - польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити як необґрунтовану та безпідставну. Зазначають, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 зазначеного переліку, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року, до нього включені документи, що підтверджують заборгованість притягнутих до матеріальної відповідальності звільнених з військової служби військовослужбовців і військовозобов`язаних після закінчення зборів, які не відшкодували заподіяної ними державі шкоди. Для одержання виконавчого напису подається довідка командира (начальника) військової частини про суму заборгованості, що підлягає стягненню. Нотаріусом та відповідачем були дотримані всі умови для вчинення виконавчого напису, передбачені законодавством України, а тому позов задоволенню не підлягає.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, перебуваючи в залі судових засідань Ленінського районного суду м. Харкова, представника відповідача Мірошниченка О.В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що 06.06.2006 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Петрушиною Л.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 5379,24 грн. непогашеної заборгованості та 277,58 грн. державного мита за вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі довідки командира військової частини НОМЕР_1 №404 від 06.06.2006 року (а.с.15).

В цій довідці, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 наказом командира №282 від 13.05.2003; №437 від 24.07.2003; №271 від 31.12.2003 притягнутий до матеріальної відповідальності в розмірі 6881,31 грн. За час проходження служби було відшкодовано 1502,07 грн. стягнення припинено з причин звільнення ОСОБА_1 з лав ЗСУ. Залишок непогашеної заборгованості складає 5379,24 грн. Така ж сума заборгованості рахувалася за позивачем і у книзі грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 за 2006 рік (а.с.14).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено з додержанням вимог законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає. Суд не погодився з доводами ОСОБА_3 про те, що заборгованість на час вчинення виконавчого напису носила спірний характер, зазначивши, що цей довід позивача спростовується тим, що виконавчий напис вчинено на підставі документу, внесеного до затвердженого постановою КМУ Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а заборгованість рахувалася за позивачем у військовій частині НОМЕР_1 у відповідній книзі грошових стягнень та нарахувань. Також суд не прийняв посилання ОСОБА_1 на те, що нотаріус повинен був вчиняти виконавчий напис після спливу 30 днів з моменту одержання ним письмової вимоги про усунення порушень, зазначивши, що ця норма Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, стосується порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору, а в даному випадку мають місце деліктні, а не договірні зобов`язання. Також суд зазначив, що не є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, віднесення заборгованості до безнадійної, оскільки це не належить до підстав припинення зобов`язання, передбачених главою 50 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, до нього включені документи, що підтверджують заборгованість притягнутих до матеріальної відповідальності звільнених з військової служби військовослужбовців і військовозобов`язаних після закінчення зборів, які не відшкодували заподіяної ними державі шкоди. Для одержання виконавчого напису подається довідка командира (начальника) військової частини про суму заборгованості, що підлягає стягненню.

Згідно вимог ст. 88 Закону України Про нотаріат, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Таким чином обґрунтування ОСОБА_1 спірного характеру вимоги розбіжністю записів бухгалтерського обліку щодо його майнових зобов`язань, не може бути прийнято апеляційним судом, оскільки воно ґрунтується на хибному тлумаченні позивачем норм чинного законодавства і суперечить наведеним вище нормам Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо підтвердження заборгованості, стягнення якої провадиться у безспірному порядку. Сума заборгованості, яка стягнута з ОСОБА_1 , рахувалася за ним у книзі грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 за 2006 рік, жодних розбіжностей записів бухгалтерського обліку не встановлено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції необґрунтовано послався на накази про притягнення його до матеріальної відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки ці накази є чинними, ніким не оспорені і не визнані незаконними, тому суд мав право на них посилатися.

Також не можуть бути прийняті апеляційним судом доводи ОСОБА_1 стосовно розгляду судом першої інстанції справи щодо неналежного відповідача, оскільки ним було заявлено позов до Військової частини НОМЕР_1 , тоді як суд, не провівши заміни відповідача, відмовив в задоволенні позову до Військової частини польова пошта НОМЕР_2 , а, відтак, фактично не розглянув його позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_1 .

З наданого представником відповідача апеляційному суду Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.07.2017 року №1 вбачається, що з 01 липня 2017 року анульовано умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_2 та надано умовне найменування військова частина НОМЕР_1 . Провадження у справі було відкрито 28.04.2017 року, коли дійсним було умовне найменування відповідача військова частина польова пошта НОМЕР_2 , а рішення судом ухвалювалося 14.08.2017 року, коли дійсним було вже умовне найменування відповідача військова частина НОМЕР_1 . Отже, особа відповідача не змінювалася, змінилося лише його умовне найменування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильний висновок суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позову, вона підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: