Справа № 487/5333/17
Провадження № 2/487/2563/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., при секретарі Попович А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визначення розміру частки у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області про встановлення розміру частки у спільній сумісній власності та визнання права власності. В подальшому позов було уточнено та залишено лише вимогу про визначення розміру частки у спільній сумісній власності.

У позовній заяві позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_3 Після його смерті позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.08.2016 року на 55/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 При цьому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, на якій знаходиться даний будинок, у зв'язку з невизначеністю частки померлого у праві спільної власності на вказану земельну ділянку в державному акті на право власності на вказану земельну ділянку. Зазначає також, що в 2005 році рішенням ММР №40/15 від 22.12.2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було надано у спільну сумісну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_2, а в подальшому було оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку. Посилаючись на ст. 89 ЗК України та те, що відповідачу ОСОБА_2 запропоновано варіант розподілу земельної ділянки, з яким вона погодилась, позивач просить суд визначити, що частки ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 становлять по 1/2 за кожним співвласником та припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Заводського району м. Миколаєва 12.08.1998 р. та зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1703, ОСОБА_3 належить 55/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2, а ОСОБА_4 - 45/100 часток вказаного будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд.

29 грудня 1998 р. помер ОСОБА_4 та 31 травня 2002 р. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається зокрема з 45/10 часток житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в місті АДРЕСА_2

Також, відповідно до Державного акту на право спільної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради від 22.12.05 № 40/15, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки площею 440 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем після його смерті є його дружина - ОСОБА_1, якій 05 серпня 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 55/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2.

Разом з тим, 29.06.2016 р. ОСОБА_1 державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_2, у зв'язку із невизначеністю частки померлого у праві спільної власності на земельну ділянку.

В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз'яснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності».

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Так, відповідачу було запропоновано варіант розподілу земельної ділянки, з яким вона погодилась, про що свідчить акт погодження розподілу земельної ділянки від 05.10.2017 року. Крім того, відповідач надала суду заяву в якій зазначила про визнання позовних вимог.

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторона та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, частки співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, тобто частки ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 440 кв.м., що знаходиться в м. Миколаєві Миколаївської області по АДРЕСА_2, становлять по 1/2 за кожним співвласником.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду, а тому вимоги позивача обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 357, 368, 372, 1226, 1269, 1270, ЦК України, ст.ст. 86, 87, 89 ЗК України, ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Визначити, що частки ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 440 кв.м., що знаходиться в м. Миколаєві Миколаївської області по АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_2) становлять по 1/2 за кожним співвласником.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 440 кв.м., що знаходиться в м. Миколаєві Миколаївської області по АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_2).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядку, встановлений ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: З.М. Сухаревич