Справа № 463/149/17 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/2549/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Левика Я.А.,Шеремети Н.О.

секретаря: Cимець В.І.

за участю: представників апелянта ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Левко Л.Р.,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Левко Л.Р.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_4 подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною та винесеною з порушеням норм матеріального та процесуального права. Вказує що суд першої інстанції обґрунтовує ухвалу тим, що йому на праві власності належить квартира по АДРЕСА_1, яка знаходиться в Галицькому районі м.Львова, тому , на думку суду, виконавче провадження правильно відкрите Галицьким ВДВС по місцю знаходження майна. Суд першої інстанції помилково прийшов ддо такого висновку, не взявши до увагу того, що квартира по АДРЕСА_1 не належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, оскільки таке право не зареєстровано ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2017 року і постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Левко Л.Р..

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року залишено без змін рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2015 року якими позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 172917 грн. (сто сімдесят дві тисячі дев'ятсот сімнадцять грн.), стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 172,06 грн. судового збору, стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 172,06 грн. судового збору, стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 749,88 грн. судового збору, стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави 749,88 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4 районний суд виходив з того, що посилання скаржника на ту обставину, що він не має майна у Галицькому районі м.Львова, а право власності на частину квартири, що знаходиться за адресою м.Львів, вул..Шолом Алейхема, 16/8, зареєстроване за ОСОБА_9 є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як вбачається з копії виконавчого провадження стягувач ОСОБА_7 подав заяву про виконання виконавчого листа до Галицького ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області та 14 грудня 2016 року державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53124954.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 31.08.2012 року за ОСОБА_4 визнано право власності на ? частину квартири №8 житлового будинку №16 по вул..Шолом Алейхема в м.Львові в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_9.

Отже, державний виконавець відкриваючи виконавче провадження діяв у відповідності до вимог закону та в межах наданих йому повноважень, що перевірено та встановлено судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Колегія суддів вважає, шо суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необґрунтованість покликань представників скаржника на ту обставину, що ОСОБА_4 не має майна у Галицькому районі м.Львова, а право власності на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване за ОСОБА_9, оскільки остання померла, у зв'язку з цим право власності на зареєстроване за нею майно перейшло в порядку спадкування саме у власність ОСОБА_4

Відтак, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим обставинам справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що дії державного виконавця відповідають вимогам закону, такими не було порушено права чи свободи скаржника, а тому підставно відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Тому підстав задоволення апеляційної скарги та для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2017 року відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді