Справа №463/948/16-ц
Провадження №2/463/184/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж.І.

з участю секретаря Скочко А.В.

в м. Львові у відкритому судовому засіданні розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 економічної політики Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Громадської організації «Антикорупційна платформа» про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації та позов Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Громадської організації «Антикорупційна платформа» про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 економічної політики Львівської міської ради звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ГО «Антикорупційна платформа» про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, в подальшому, в порушення вимог п.4 рішення зборів суддів Личаківського районного суду м. Львова від 01.06.2012р., вказану вище цивільну справу об»єднано з цивільною справою за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ГО «Антикорупційна платформа» про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Відповідно до положень ст.11-1 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу суду суддю Лакомську Ж.І. було визначено для розгляду вказаної цивільної справи, після заявленого самовідводу суддею Шереметою Г.І.

В судове засідання сторони не з»явились, з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлялись належним чином.

В ході судового розгляду справи встановлено,що позов ОСОБА_1 економічної політики Львівської міської ради, а також позов Львівської міської ради надійшли до суду в один день, а саме 10.09.2015р. Перший позов, який зареєстровано за вхідним № 11758 відповідно до ст.11-1 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду переданий в провадження судді Шеремети Г.І. Другий, який зареєстровано за вхідним номером 11759 відповідно до ст. 11-1 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду переданий в провадження судді Лакомської Ж.І.

Згідно рішення зборів суддів Личаківського районного суду м. Львова від 01.06.2012р., у випадку обєднання цивільних справ, що перебувають в провадженні суду, розгляд обєднаної справи продовжує той суддя, справа в якого швидше поступила до суду. У випадку, якщо справи, що були обєднанні в одне провадження поступили до суду в один день, розгляд справи продовжує суддя, порядковий номер справи якого є ранішим.

В процесі розгляду цих справ суддею Лакомською Ж.І. постановлялись ухвали про їх обєднання в одне провадження та в кінцевому, про передачу її на розгляд судді Шереметі Г.І. згідно рішення зборів суддів Личаківського районного суду м. Львова від 01.06.2012р., про що було постановлено ухвалу від 24.11.2016р., оскільки порядковий номер справи, переданої на її розгляд є ранішим.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23.12.2016р. задоволено заяву про самовідвід судді Шеремети Г.І., справа передана на новий розгляд іншому судді, визначеному автоматизованою системою документообігу суду в порядку, передбаченому ст. 11-1 ЦПК України, а дії судді Лакомської Ж.І. піддані критиці.

Згідно повторного авторозподілу цивільної справи, проведеного після задоволення самовідводу судді Шеремети Г.І., справа передана судді Лакомській Ж.І.

Однак, згідно п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо існують обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

На підставі ч.1 ст.23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету ОСОБА_4 Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини повинна визначатися за суб'єктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, що свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими».

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу, відповідно, - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

У даній справі за обєктивним критерієм безсторонності суду, суддею Лакомською Ж.І., ще на попередніх етапах розгляду вжито заходів для уникнення будь-яких сумнівів і зокрема, після обєднання в одне провадження двох позовів справа передана в провадження судді, порядковий номер справи якої є ранішим.

Натомість, критика таких дій судді Лакомської Ж.І. створює обґрунтований сумнів у безсторонності суду за субєктивним критерієм.

У звязку з вище викладеним з метою забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 20, 23, 24 ЦПК України,-

ухвалив:

заяву судді Лакомської Ж.І. про самовідвід задоволити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Лакомська Ж. І.