АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4237/17 Справа № 200/455/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Дніпро

14 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про стягнення збитків, упущеної вигоди, понесених витрат по справі, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у січні 2015 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дніпрогаз» про стягнення збитків, упущеної вигоди, понесених витрат по справі.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2016 року йому відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі / т. 1 а.с. 215-224/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /т.1 а.с. 230-241/.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків, у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Згідно з ч.2 цієї статті збитками є 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.3 збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача збитки в сумі 1 239 800 грн., що еквівалентно 78 000 доларів США, посилаючись на те, що 02.07.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська постановлено судовий наказ про стягнення з нього суми боргу в розмірі 35 218, 47 грн. за спожитий природний газ та 176, 09 грн. судового збору.

Підставою для постанови наказу став договір № 74889 від 26.12.2011 року, відповідно до якого ПАТ «Дніпрогаз» зобов'язується надавати послуги з газопостачання на об'єкт надання послуг приватний будинок розташований за адресою Дніпропетровський район, м. Підгороднє, вул. Коваля, буд. 36, площею 336 кв. метри, відповідно до п. 26 договору, заборгованість станом на 02.07.2011 року складає 34 348, 45 грн. за 20 805 куб. газу. На підставі цього наказу, державним виконавцем Красногвардійського ВДВС ДМУЮ було винесено постанову від 03.11.2014 року про накладення арешту на все майно боржника та заборонено здійснювати відчуження майна.

Позивач посилається на те, що будинок 36, по вул. Коваля у м. Підгороднє належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2010 року.

У березні 2012 року було припинено газопостачання через нібито існуючий борг, через що він звернувся до суду з позовом про захист прав споживача та зобовязання відповідача ПАТ «Дніпрогаз» поновити газопостачання.

При розгляді цієї справи позивачу стало відомо, що ПАТ «Дніпрогаз» надало до суду договір № 74889 про надання населенню послуг газопостачання від 26.11.2011 року, відповідно до якого опалювальна площа його будинку вказана 336 кв. метри замість 237, 8 кв. метри, також в п. 26 зазначено, що станом на 02.07.2011 року заборгованість за 20 805 куб. газу становить 34 348, 45 грн.

За його заявою, в рамках кримінальної справи була проведена судово-почеркознавча експертиза вищевказаного договору, відповідно до висновків якої від 06.02.2014 року підписи від імені ОСОБА_2 у графі підпис споживача, про надання послуг населенню з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз» від 26.12.2011 року виконано не ОСОБА_2, а іншою особою, але не зважаючи на це, ПАТ «Дніпрогаз» звертаючись до суду умисно послався саме на цей документ, чим спричинив йому шкоду, яка виразилась у понесенні позивачем реальних збитків та упущеної вигоди, а саме.

14.08.2014 року ОСОБА_2, на підтвердження зобов'язань з укладання основного договору купівлі-продажу належного йому автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, 2008 року випуску державний номер АЕ 4444СА у строк до 12.11.2014 року, уклав з ОСОБА_3 договір завдатку у розмірі 20 000 доларів США, які покупець сплатив йому при підписанні договору, що забезпечувало виконання основного зобовязання про укладення основного договору купівлі-продажу за 45 000 доларів США.

12.11.2014 року, на спільне звернення сторін договору, приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 було відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу автомобіля, через наявність арешту.

Відповідно до п. 10 Договору завдатку від 14.08.2014 року позивач повернув покупцю завдаток в сумі 20 000 доларів США та 10 000 доларів США штрафу за невиконання зобовязання, чим йому завдано збитки в розмірі 10000 доларів США.

Крім того, 04.05.2014 року позивач, на підтвердження зобов'язань з укладання основного договору купівлі-продажу належного йому на праві власності домоволодіння 50 по вул. Гагрінській у м. Дніпропетровську у строк до 05.12.2014 року уклав з ОСОБА_5 договір завдатку, покупець сплатив йому 18 000 доларів США, в рахунок належних з нього платежів, що забезпечувало виконання основного договору купівлі-продажу домоволодіння в сумі 45 000 доларів США.

При укладанні договору купівлі-продажу 05.12.2014 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 було відмовлено у посвідчення договору у зв'язку з арештом майна.

Відповідно до п. 10 договору завдатку від 04.05.2014 року позивач повернув продавцю завдаток у розмірі 18 000 доларів США та 15 000 доларів США штрафу за невиконання зобов'язань, та через протиправні дії відповідача поніс збитки в сумі 15 000 доларів США

04.08.2014 року позивач, на підтвердження зобов'язань укладання основного договору купівлі-продажу належного йому приміщення 9 у будинку 54 по пр.. Кірова у м. Дніпропетровську у строк до 14.11.2014 року уклав з ОСОБА_6 договір завдатку та отримав від покупця 30 000 доларів США в рахунок платежів при підписанні основного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення за 60 000 доларів США.

Отримавши 12.11.2014 року постанову приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_4 про відмову, він вимушений був повернути продавцю завдаток в сумі 30 000 доларів США та 15 000 штрафу за невиконання зобовязання, та поніс реальні збитки в сумі 15 000 доларів США.

12.08.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 був укладений договір, відповідно до якого позивач ОСОБА_2, виступаючи від свого імені зобовязаний самостійно за власні кошти укласти договір купівлі-продажу з третьою особою домоволодіння 13 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську, з метою подальшого відчуження цього домоволодіння на користь ОСОБА_7. в строк до 12.11.2014 року за ціною 45 000 доларів США.

15.08.2014 року з метою виконання договору від 12.08.2014 року між позивачем та власником домоволодіння № 13 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську ОСОБА_8 був укладений договір завдатку, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4, на підтвердження зобов'язань виконання основного договору купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач передав завдаток у розмірі 8 000 доларів США, для забезпечення виконання основного зобов'язання про укладення основного договору купівлі-продажу домоволодіння за ціною 15 000 доларів США. Строк укладання договору купівлі-продажу домоволодіння у нотаріальній формі встановлений до 12.11.2014 року.

Однак, отримавши 12.11.2014 року відмову у вчиненні нотаріальних дій з оформлення договору купівлі-продажу автомобіля та дізнавшись про накладення арешту на все його майно позивач був вимушений відмовитися від купівлі цього домоволодіння, та поніс збитки в сумі 8 000 доларів США.

Також позивач посилається на те, що в наслідок протиправних дій ПАТ «Дніпрогаз» йому було спричинено збитки у вигляді упущеної вигоди, а саме, він міг отримати дохід в сумі 30 000 доларів США, у разі виконання договору купівлі-продажу автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, 2008 року випуску державний номер АЕ 4444СА.

З урахуванням вищевикладеного, та посилаючись на ч. 1 ст. 1166 ЦК України та ст. 22 ЦК України просить задовольнити його позовні вимоги /а.с. 2-7, 37-42/.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданим ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Так судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2010 року належить на праві власності будинок 36 по вул. Коваля у м. Підгородне /а.с. 14/.

02.07.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська дійсно було постановлено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дніпрогаз» заборгованість за спожитий газ в сумі 35218 грн.47 коп. /а.с. 13/.

Постановою від 24.10.2014 року державним виконавцем Красногвардійського ВДВС ДМУЮ відкрито провадження за цим судовим наказом /а.с. 18/.

03.11.2014 року державним виконавцем Красногвардійського ВДВС ДМУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 35394, 56 грн. /а.с. 19/.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2014 року за заявою ОСОБА_2 судовий наказ було скасовано через наявність спору щодо суми боргу /а.с. 207-210/.

Рішенням Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2014 року ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ПАТ «Дніпрогаз» поновити газопостачання за договором від 26.12.2011 року про надання населенню послуг з газопостачання, укладеним з позивачем, до будинку 36 по вул. Коваля у м. Підгородньому Дніпропетровського району Дніпропетровської області та стягненні матеріальної та моральної шкоди /а.с. 135-137/.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.05.2015 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області змінено в части обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання ПАТ «Дніпрогаз» поновити газопостачання за договором від 26.12.2011 року укладеним з ОСОБА_2 В іншій частині рішення залишено без змін /а.с. 138-140/.

На цей час договір, укладений між ПАТ «Дніпрогаз» та ОСОБА_2 про надання послуг газопостачання від 26.12.2011 року за яким виник борг, не розірваний.

Звертаючись до суду позивач посилається на те, що в наслідок протиправних дій ПАТ «Дніпрогаз» йому було спричинено збитки у вигляді упущеної вигоди, та надає договори завдатку, які укладені у простій письмовій формі, та будь-які докази передачі та приймання вищезазначених грошових сум в матеріалах справи відсутні /а.с. 108-115/.

Згідно із розясненнями, наданими у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у судовій справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та врахувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Доведення факту завдання реальних збитків та втрати доходів, які б особа могла отримати, якщо її право не було б порушено, а також причинний зв'язок між цією шкодою та діями відповідача в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України, покладається на позивача.

ОСОБА_2 не довів завдання йому відповідачем майнової шкоди у виді упущеної вигоди.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального та процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_9