АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого - судді Кулянди М.І.

суддів:Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар Скакун К.В.

за участю позивача ОСОБА_3 представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача Фуркала С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення виплати за додаткове навантаження та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення виплати за додаткове навантаження та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Посилалась на те, що відповідно до наказу №37-к від 28 квітня 2016 року призначена на посаду головного спеціаліста відділу досліджень і розслідувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Згідно наказу в.о. голови територіального відділення від 30 травня 2016 року №49-к на неї з 01 червня 2016 року покладено виконання обов'язків завідувача сектору бухгалтерського обліку організаційної роботи та забезпечення - головного бухгалтера.

№ 22ц/794/550/17 р. Головуючий у 1 інстанції Семенко О.В.

Категорія 55 Доповідач Кулянда М.І.

Зазначала, що виконувала вказані обов'язки з 01 червня 2016 року по 22 вересня 2016 року.

Наказом від 26 вересня 2016 року звільнена з посади головного спеціаліста відділу досліджень і розслідувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за власним бажанням (п.1 ст.38 КЗпП України), з 02 жовтня 2016 року.

Вказує, що відповідач зобов'язаний був нарахувати та виплатити їй доплату за додаткове навантаження за період з 01червня 2016 року по 22 вересня 2016 року у розмірі 13 485 гривень 20 коп., а саме: червень 2016 року - 3 618,00 гривень, липень 2016 року - 3 618,00 гривень, серпень 2016 року - 3 618,00 гривень, вересень 2016 року - 2 631 гривеня 20 коп. (3 618,00 гривень посадовий оклад за місяць / 22 робочих дні = 164,45 грн.х16 робочих днів, фактично відпрацьованих = 2631гривень 20 коп.).

Зазначає, що була звільнена з посади 02 жовтня 2016 року, однак Чернівецьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України вимоги ст.116 КЗпП України виконані не були.

Вважає, що Чернівецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України зобов'язане сплатити їй 13 485 гривень 20 коп. - виплату за додаткове навантаження та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 02 жовтня 2016 року по день винесення Шевченківським районним судом м. Чернівці рішення по даній справі із розрахунку 334 гривні 72 коп. в день, виходячи з наступного: 14 727 гривень 50 коп. (заробітна плата за серпень - вересень 2016 року) / 44 робочі дні = 334 гривні 72 коп. в день.

Просила суд стягнути із Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на її користь 13 485 гривень 29 коп. - виплату за додаткове навантаження та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 жовтня 2016 року по день винесення судом рішення по справі із розрахунку 334 гривень 72 коп. в день.

Стягнути з Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 4 350 гривень.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 березня 2017 року в позові відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, вважає, що судом винесено необґрунтоване і незаконне рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги повністю.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення виплат за додаткове навантаження суд першої інстанції виходив з того, що головний спеціаліст відділу досліджень ОСОБА_3 у зв'язку з виконанням нею обов'язків за вакантною посадою завідувача сектору бухгалтерського обліку, організаційної роботи та забезпечення - головного бухгалтера, не виконувала завдання та обов'язки за основною посадою, які передбачені розділом 2 Посадової інструкції, а тому у неї відсутнє право на отримання вказаних виплат.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним і ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних коштів.

Відповідно до ч. 1ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ч.3 ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до наказу №37-к від 28 квітня 2016 року ОСОБА_3 була призначена на посаду головного спеціаліста відділу досліджень і розслідувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, як така, що успішно пройшла стажування та перебувала у кадровому резерві на цю посаду.

Згідно наказу в.о. голови територіального відділення № 49-к від 30 травня 2016 року на ОСОБА_3 покладено виконання обов'язків завідувача сектору бухгалтерського обліку організаційної роботи та забезпечення - головного бухгалтера з 01 червня 2016 року.

Обов'язки завідувача сектору бухгалтерського обліку організаційної роботи та забезпечення - головного бухгалтера ОСОБА_3 виконувала з 01червня 2016 року по 22 вересня 2016 року.

Наказом від 26 вересня 2016 року її звільнено з посади головного спеціаліста відділу досліджень і розслідувань Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за власним бажанням (п.1 ст.38 КЗпП України) з 02 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг державного службовця, виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця, виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою, премії (у разі встановлення).

Згідно ст.105 КЗпП України передбачено, що працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника.

Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг державного службовця, виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця, виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою, премії (у разі встановлення).

Згідно ч.4 ст.52 Закону України «Про державну службу» виплата за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби встановлюється керівником державної служби за поданням безпосереднього керівника державним службовцям, між якими здійснено розподіл обов'язків за вакантною посадою, пропорційно додатковому навантаженню за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою.

Судом встановлено, що у період з 01 червня 2016 року по 22 вересня 2016 року ОСОБА_3 виконувала обов'язки за вакантною посадою завідувача сектору бухгалтерського обліку, організаційної роботи та забезпечення - головного бухгалтера.

Згідно пункту 1.1 Посадової інструкції головного спеціаліста досліджень і розслідувань Чернівецького територіального відділення Антимонопольного комітету України, затвердженої наказом голови територіального відділення від 12 квітня 2016 року №26 головний спеціаліст ВДР безпосередньо підпорядковується начальнику відділу досліджень і розслідувань та його заступнику.

Отже, безпосереднім керівником головного спеціаліста ВДР ОСОБА_3, у період з 01 червня 2016 року по 22 вересня 2016 року була заступник начальника відділу досліджень і розслідувань ОСОБА_6, остання з поданням до керівника державної служби про встановлення ОСОБА_3 виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою не зверталась.

Згідно посадової інструкції завідувача сектору бухгалтерського обліку, організаційної роботи та забезпечення - головного бухгалтера Чернівецького територіального відділення Антимонопольного комітету України, затвердженої в.о. голови територіального відділення від 03 червня 2016 року у своїй роботі завідувач сектору безпосередньо підпорядкований голові територіального відділення.

15 вересня 2016 року позивачка звернулася з поданням до в.о. голови територіального відділення Антимонопольного комітету ОСОБА_7. про встановлення їй з 01 червня 2016 року виплати за додаткове навантаження за вакантною посадою завідувача сектору бухгалтерського обліку, організаційної роботи та забезпечення-головного бухгалтера.

У зв'язку з наявним поданням ОСОБА_7 доручила заступнику начальника ВДР ОСОБА_6, яка є безпосереднім керівником позивачки, надати письмову інформацію щодо фактичного навантаження та виконання завдань головним спеціалістом ВДР ОСОБА_3, за основною посадою

Із змісту службової записки вбачається, що в період з 01 червня 2016 по 22 вересня 2016 року заступником начальника ВДР завдання ( доручення), пов'язані з виконанням обов'язків за основною посадою головного спеціаліста ВДР ОСОБА_3 не надавались, у зв'язку з тим, що в зазначений період вона виконувала тільки обов'язки завідувача сектору бухгалтерського обліку, організаційної роботи та забезпечення-головного бухгалтера.

Вищевказані обставини визнала та не заперечувала сама ОСОБА_3 в суді першої та апеляційної інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що у ОСОБА_3, відповідно до правил ст. 105 КЗпП України, відсутнє право на отримання виплат, оскільки вона не виконувала завдання та обов'язки за основною посадою, які передбачені розділом 2 Посадової інструкції, а виконувала тільки обов'язки за вакантною посадою - завідувача сектору бухгалтерського обліку, організаційної роботи та забезпечення - головного бухгалтера.

Помилковими є посилання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи наявне подання в.о. завідувача сектору бухгалтерського обліку, організаційної роботи та забезпечення - головного бухгалтера ОСОБА_3 до в.о. голови територіального відділення ОСОБА_7, яке є підставою для встановлення виплати за додаткове навантаження у зв'язку з виконанням обов'язків за вакантною посадою державної служби, оскільки Законом України «Про державну службу» не передбачено як обов'язок керівника державної служби встановлювати особам, які виконують обов'язки за вакантною посадою державної служби, відповідні доплати. Дане питання вирішується керівником державної служби у кожному випадку окремо, на підставі подання безпосереднього керівника державного службовця, за наявності економії фонду посадового окладу, за відповідною посадою.

Суд першої інстанції також прийшов до правильного висновку, відмовивши в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 просила стягнути із Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на її користь виплату за додаткове навантаження в сумі 13 485 гривень 20 коп.

Встановивши, що ОСОБА_3 не мала права на стягнення виплати за додаткове навантаження, суд першої інстанції правильно відмовив і в задоволенні похідних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, апелянт не надав суду належні та допустимі докази на спростування висновків суду першої інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий М.І.Кулянда

Судді О.О.Одинак

Н.Ю. Половінкіна