Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 жовтня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів, який обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком її малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 лютого 2013 року із ОСОБА_5 на її користь на утримання доньки стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Також вказаним вище рішенням суду стягнуті з відповідача кошти на її утримання у розмірі 1/8 частки від усіх видів щомісячного заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. З жовтня 2015 року донька почала сильно хворіти, а тому взята на облік з діагнозом хронічний аденотурит, гострий назофарингит, ринофарингит. У зв'язку з хворобою дитини та рекомендацією лікарів позивачка взяла відпустку по догляду за дитиною, яка потребує постійного домашнього догляду. Стан здоров'я їх спільної з відповідачем дитини погіршився, лікування потребує значних коштів, а також змінилося її матеріальне становище, оскільки заробітну плату вона не отримує через перебування у відпустці по догляду за дитиною, на обліку в управлінні соціального захисту населення не перебуває, допомоги не отримує, іншого доходу вона не має.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 просить збільшити розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_5 за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 листопада 2013 року, до 1/3 частки від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 29 червня 2016 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 05 жовтня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Змінено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 листопада 2013 року та ухвалено стягувати зі ОСОБА_5 щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 05 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 листопада 2013 року із ОСОБА_5 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки у розмірі 1/4 частки від всіх видів щомісячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та аліменти у розмірі 1/8 частки від всіх видів щомісячного заробітку на утримання ОСОБА_4 до досягнення дитиною трирічного віку.

З довідки виконкому Білопільської міської ради від 25 березня 2016 року вбачається, що дочка сторін проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Згідно з довідкою Сумського ДНЗ №36 та наказом про надання відпустки позивачка, яка працює в навчальному закладі практичним психологом, перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 05 березня 2016 року по 04 березня 2017 року.

Донька сторін хворіє на ряд захворювань, зокрема: гострі распіраторні інфекції, хронічний аденотурит, гострий назофарингит, ринофарингит, у зв'язку з чим вона у січні - лютому 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні у міській лікарні.

Відповідач працює у ТОВ «Компанія «ЮТАС» на посаді налагоджувальника приладів, апаратури та САК, його щомісячний заробіток за квітень, березень 2016 року становить 4 300,00 грн, а з відрахуванням податків та інших обов'язкових платежів ця сума складає 3 461,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, на підставі ст. ст. 180, 182, 183, 192 СК України, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, у зв'язку із зміною майнового стану позивачкичерез хворобу дитини та необхідністю взяти неоплачувану відпустку по догляду за нею.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова