Провадження № 2-о/369/314/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м.Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатов Д.Д., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, про встановлення неправильності запису в трудовій книжці,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, де просив суд встановити неправильність запису в трудовій книжці.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120, 256, 258 ЦПК України.

Згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ст. 119, ст. 258 ЦПК України, зміст заяви не містить і в самій заяві про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, не викладено обставин і не зазначено доказів, щодо причин неможливості одержання правильного правовстановлюючого документа або відновлення правильності запису в правовстановлюючому документі, що підтверджують факт належності заявнику правовстановлюючого документа та докази, що підтверджують неможливість одержання правильного правовстановлюючого документа або відновлення правильності запису в правовстановлюючому документі та що заявник взагалі звертався до органу, який видав правовстановлюючий документ із вимогою про усунення неправильності запису в правовстановлюючому документі та чим це конкретно підтверджується.

У порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України, додатки до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, подані в одному примірнику без їх копій для заінтересованої особи.

За таких обставин, заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, про встановлення неправильності запису в трудовій книжці - залишити без руху та надати заявнику строк на усунення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання ним цієї ухвали.

У випадку, якщо недоліки заяви у визначений строк не будуть усунені, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Д.Усатов