Справа № 182/6954/16-ц
Провадження № 2/0182/1424/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2017 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

за участю позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову ОСОБА_3, відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову ОСОБА_4, відповідача по зустрічному позову ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів; зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про оспорювання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.1,2). В обґрунтування своїх вимог послалась на наступні обставини.

Вона з 12.04.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.07.2011 року.

У шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач допомагав сину, а саме: купував одяг, взуття, брав до себе на літо, однак на даний час такої допомоги недостатньо для забезпечення дитини навіть самим необхідним. На утримання дочки відповідач ніколи не виділяв кошти, вважаючи, що він не є її батьком, хоча в її свідоцтві про народження зазначений батьком дитини.

Вона офіційно не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за іншою дитиною ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, у звязку з чим отримує державну допомогу. Інших доходів не має.

Відповідач, як їй відомо, працює не офіційно та щомісячно отримує дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. У добровільному порядку такої допомоги не надає. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться.

Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття.

07.02.2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про оспорювання батьківства (а.с.28,29,46).

ОСОБА_4 свої вимоги мотивував наступним.

Він з 12.04.2003 року перебував з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Їх сімейні стосунки не склались і з 2006 року вони стали проживати окремо.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.07.2011 року у справі № 2-2398/11 шлюб між ними було розірвано. Вказаним рішенням суду було встановлено, що подружні стосунки між ним, ОСОБА_4, та ОСОБА_3 припинені з 2006 року. У ОСОБА_3 є інший чоловік, від якого вона народила дитину.

Однак, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якої він не є.

У свідоцтві про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, він записаний її батьком, хоча вони з ОСОБА_3 не проживають з 2006 року, та батьком дитини є ОСОБА_6.

Враховуючи викладене, просить суд виключити відомості про його, ОСОБА_4, батьківство з актового запису № 687 від 13.07.2011 року про народження ОСОБА_8, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.05.2017 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про оспорювання батьківства до спільного розгляду з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - і обєднано їх в одне провадження за №182/6954/16-ц (а.с.37).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 року (а.с.46) замінено первісного відповідача по зустрічному позову ОСОБА_5 на належного відповідача ОСОБА_6.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні на своєму позові наполягала. Суду пояснила, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно не є дочкою ОСОБА_4, хоча у свідоцтві про її народження батьком зазначено його, оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Проти задоволення зустрічного позову не заперечувала, оскільки батьком дитини є ОСОБА_6, з яким вони стали проживати приблизно з 2010 року без реєстрації шлюбу. З відповідачем ОСОБА_4 вона не проживає з 2006 року. ОСОБА_5 визнає себе батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони з ним не проживають вже більше 2 років, хоча ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ОСОБА_5 відвідує. ОСОБА_5 частково надає матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_8. Вказала, що ОСОБА_4 надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак нерегулярно. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 первісний позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, проти стягнення з нього аліментів на ОСОБА_8 заперечував, так як не є її батьком. Просив зустрічний позов задовольнити. У судовому засіданні суду пояснив, що з 2006 року з ОСОБА_3 не проживає, жодних відносин після цього вони не підтримували. Шлюб між ними був розірваний лише у 2011 році, оскільки він їздив на заробітки та не мав можливості розірвати шлюб раніше. 07.07.2011 року у ОСОБА_3 народилась дочка ОСОБА_11, батьком якої був записаний він ОСОБА_4, хоча він не є її батьком. Йому відомо, що батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_6, з яким проживала ОСОБА_3 У матеріалах справи наявні заперечення ОСОБА_4 проти позову (а.с.15,16). В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що з 2006 року він не проживав з ОСОБА_3, однак усвідомлював, що його батьківським обовязком є матеріальне забезпечення сина. Він постійно надавав кошти позивачу на утримання ОСОБА_7, тому, на його думку, позивач тривалий час (10 років) не зверталася з позовом до суду про стягнення з нього аліментів в примусовому порядку на утримання сина ОСОБА_10. Вказав, що свого сина він матеріально забезпечує. 06.06.2015 року він уклав шлюб з ОСОБА_12. У них є малолітня дитина: син - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4. Його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку. Тому, враховуючи його сімейний стан, і той факт, що на його утриманні знаходяться дружина та малолітній син ОСОБА_14, вважає, що, у разі задоволення судом позовної вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_10, справедливим буде стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову не заперечував та пояснив, що він є батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Він проживав з матірю ОСОБА_8 ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Вказав, що за можливості надає матеріальну допомогу на утримання дочки ОСОБА_11. Йому достовірно відомо, що ОСОБА_4 не є батьком ОСОБА_11. ОСОБА_4 тривалий час перебував на заробітках за межами країни і відносин з ОСОБА_3 не підтримував.

23.05.2017 року від Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява про те, що представника ДРАЦС в судове засідання прибуде (а.с.40). Однак Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 12.04.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.07.2011 року у справі № 2-2389/11 (а.с.31), яке набуло чинності 26.07.2011 року.

Позивачем ОСОБА_3 до позову було додано копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, 08.06.2015 року (а.с.4-6).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_9 ОСОБА_15 I-КИ № 207948 виданого 13.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5) вбачається, що він народився 14.03.2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 245, батьками дитини записані ОСОБА_4, ОСОБА_3.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 ОСОБА_16 I-КИ № 344184 виданого 13.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.4) вбачається, що вона народилася 07.07.2011 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 687, батьками дитини записані ОСОБА_4, ОСОБА_3.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 ОСОБА_17 I-КИ № 549208 виданого 26.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6) вбачається, що вона народилася 08.06.2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 537, батьками дитини записані ОСОБА_18, ОСОБА_3.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердила, що ОСОБА_4 не є батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідача ОСОБА_4 записали батьком у свідоцтві про народження ОСОБА_8, так як та була народжена у період шлюбу. Вона знає, що батьком ОСОБА_11 є ОСОБА_6, який визнав себе її батьком. З ОСОБА_4 подружні стосунки припинені ще з 2006 року. Вважає, що за таких обставин немає необхідності призначати по справі експертизу.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він не є батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Він з матірю дитини ОСОБА_3 припинив подружні стосунки з 2006 року, але так як ОСОБА_8 народилася у період шлюбу його записали її батьком. Насправді батьком ОСОБА_11 є ОСОБА_6, який визнав себе батьком дитини. Вважає, що за таких обставин немає необхідності призначати по справі експертизу.

ОСОБА_6 у судовому засіданні визнав себе батьком ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважає, що за таких обставин немає необхідності призначати по справі експертизу.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.07.2011 року у справі № 2-2389/11 (а.с.31,32), яке набуло чинності 26.07.2011 року, було встановлено, що сторони - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у законному шлюбі з 12 квітня 2003 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадського стану Нікопольського міського управління юстиції, Дніпропетровської області, актовий запис № 180. Від шлюбу подружжя має дитину - сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у подружжя не склалося у звязку з різними поглядами на побутові питання та сімейне життя. Все це призвело до того, що до цього часу вони втратила почуття кохання та поваги один до одного. Вони не живуть разом і фактично сім"ї вже не існує. У позивачки є інший чоловік, від якого вона народила дитину. Подружні стосунки припинені з 2006 року, спільне господарство не ведеться.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що позивач за первісним позовом ОСОБА_3 визнала, що відповідач ОСОБА_4 не є біологічним батьком її доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, те, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, визнав себе біологічним батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_4 по зустрічному позову обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та у відповідності до ст.136 СК України, суд вважає необхідним зустрічний позов задовольнити та зобовязати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виключити відомості про ОСОБА_4 як батька дитини з актового запису № 687 від 13.07.2011 року про народження ОСОБА_8, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від шлюбу мають одного неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), який проживає матірю (а.с.3) та перебуває на її утриманні.

ОСОБА_3 не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6), у звязку з чим отримує державну допомогу. Інших доходів не має.

Відповідач ОСОБА_4 регулярно матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, не надає, в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 (а.с.17), від якого мають сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18).

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання відповідача ОСОБА_4 на те, що свого сина ОСОБА_10 він матеріально забезпечує, - суд до уваги не приймає, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин, всупереч положень ч.3 ст.10 ЦПК України, відповідачем ОСОБА_4 надано не було.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При таких обставинах, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_3 - слід задовольнити частково, в частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_10. У вимогах щодо стягнення аліментів на дочку ОСОБА_11 слід відмовити, так як судом встановлено, що ОСОБА_4 не є батьком ОСОБА_11, та зобовязано виключити відомості про нього як батька дитини з актового запису № 687 від 13.07.2011 року.

При визначенні розміру аліментів на сина ОСОБА_10, суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, те, що на утриманні ОСОБА_4 перебуває малолітній син ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати діючому законодавству.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Беручі до уваги те, що позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково, те, що ОСОБА_3 згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому при подачі позову судовий збір нею не сплачувався, з ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., що відповідає положенням ч.3 ст.88 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Беручі до уваги те, що зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі, те, що ОСОБА_4 при зверненні до суду з зустрічним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с.27), на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_3, ОСОБА_6 слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. порівно, з кожного по 320 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,218,367 ЦПК України, ст.ст.136,180-183,191 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на його користь в особі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_9, щомісячно, починаючи з 14.12.2016 року та до повноліття дитини.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Зобовязати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виключити відомості про ОСОБА_4 як батька дитини з актового запису № 687 від 13.07.2011 року про народження ОСОБА_8, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. порівно, з кожного по 320 грн. 00 коп. (триста двадцять грн. 00 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1