Справа № 666/1271/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», третя особа, що не заявляє самостійних вимог Інспекція з питань захисту прав споживачів у Херсонській області, про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір № 003490 фінансового лізингу від 19.02.2016 року, укладений між ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ним; стягнути з відповідача на його користь 30000 грн. та судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у лютому 2016 року ним було в інтернеті було знайдено оголошення про продаж автомобіля Suzuki SX4 2013 року за ціною 145 900 грн. Позивач прийняв рішення придбати зазначений автомобіль. Співробітником ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» йому було повідомлено, що автомобіль Suzuki SX4 2013 року за ціною 145 900 грн. був проданий іншому покупцю, однак є можливість придбати транспортний засіб Gret Wall C30NEW комплектація-модифікація fashionable, обєм/тип двигуна 1,5 л. бензиновий, механічна КПП, привід коліс 4х2, вартість якого відповідно п.8.2 лізингової угоди становить 10909,09 доларів США з утриманням ПДВ та складає еквівалент в національній валюті України 30 000 грн. для цього потрібно укласти проміжну угоду. Він здійснив оплату за вищевказаний транспортний засіб в сумі 30 000 грн. Вдома він зателефонував до ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто», щоб зясувати коли привезуть його транспортний засіб та позивачу було повідомлено, що тих коштів, які він заплатив недостатньо і потрібно сплатити ще. Ця ситуація позивачу не сподобалася, він почав ретельно вивчати умови договору № 003490 фінансового лізингу від 19.02.2016 року та переконався що зазначений договір містить несправедливі умови та підлягає визнанню недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з врахуванням уточнень. В останнє судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Позивач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення проти позову, просив відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19.02.2016 року, ОСОБА_1 звернувся у регіональний офіс ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто», у м. Львові з метою придбання автомобіля марки Suzuki SX4 2013 року за ціною 145 900 грн.

Менеджер-консультант відповідача повідомили, що зазначений транспортний засіб було продано та запропонувала придати транспортний засіб Gret Wall C30NEW комплектація-модифікація fashionable, обєм/тип двигуна 1,5 л. бензиновий, механічна КПП, привід коліс 4х2, вартість якого відповідно п.8.2 лізингової угоди становить 10909,09 доларів США з утриманням ПДВ та складає еквівалент в національній валюті України 30 000 грн. Після сплати позивачем 30 000 грн. зазначений транспортний засіб буде доставлено за місцем його проживання через кілька.

Згідно з умовами підпунктів 1.1 та 1.3 статті 1 Договору фінансового лізингу №003490 від 19.02.2016 року, Відповідач (за умовами Договору лізингу Лізингодавець) зобов'язувався придбати у власність та передати Позивачу (за умовами Договору лізингу Лізингоодержувачу) в користування на термін та на умовах, передбачених Договором лізингу, транспортний засіб Gret Wall C30NEW комплектація-модифікація fashionable, обєм/тип двигуна 1,5 л. бензиновий, механічна КПП, привід коліс 4х2.

Згідно з підпунктом 1.2 статті 1, підпунктом 8.2 статті 8 Договору лізингу та Додатком №1 до Договору лізингу вартість Предмета лізингу на момент укладення Договору лізингу становила 10 909,09 доларів CШA з урахуванням ПДВ згідно обмінного курсу долара США до української гривні. Гривневий еквівалент вартості Предмета лізингу станом на дату укладення Договору лізингу становив 300 000,00 грн.

Згідно з підпунктами 2.1 та 2.2 статті 2 Договору лізингу Договір лізингу діє протягом 78 календарних місяців з моменту його підписання, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за Договором лізингу, а строк лізингу закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання Акта приймання-передачі Предмета лізингу та в останньому місяці сплати лізингового періодичного платежу за Додатком №3 до Договору лізингу, якщо інше не передбачене, умовами Договору лізингу.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Ч. 2 ст. 806 ЦК України встановлено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Ст. 807 ЦК України передбачено, що предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі.

Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З підпункту 4.1 ст. 4 Договору лізингу вбачається, що лізингодавець передає у користування Предмет лізингу лізингоодержувачу не пізніше 120 робочих днів з дати отримання на поточний рахунок лізингодавця наступних платежів: адміністративного платежу, авансового платежу в розмірі 50 % вартості Предмету лізингу (стаття 9 Договору лізингу), комісії за передачу Предмета лізингу.

Згідно з Договором лізингу комісія за передачу Предмета лізингу - це єдиноразовий платіж, розмір якого становить 3 відсотки від вартості Предмета лізингу, що має бути сплачений лізингоодержувачем на користь лізингодавця за здійснення необхідних дій, які пов'язані з передачею Предмета лізингу лізингооодержувачу.

Відповідно до ст. 10 Договору лізингу лізинговий платіж включає: відсотки за користування обсягом фінансування в розмірі 21 відсоток річних на залишок частини від обсягу фінансування (винагорода відповідача за отримане у лізинг майно); частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу); комісію за супроводження договору в розмірі 7%.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» розмір лізингових платежів є істотною умовою договору.

Судом встановлено, що адміністративний платіж та комісія за передачу Предмета лізингу, які передбачені Договором лізингу, виходять за межі переліку платежів, передбачених Законом України «Про фінансовий лізинг».

Підпунктом 10.15 ст. 10 Договору лізингу передбачено, що у разі неузгодженої у даному договорі зміни розмірів лізингових платежів лізингодавець та лізингоодержувач складають додаткову угоду до даного договору, а також на вимогу лізингодавця підписують акт коригування вартості Предмета лізингу. У разі відмови лізингоодержувача від підписання такої додаткової угоди та/або акту коригування вартості Предмета лізингу, лізингодавець має право розірвати даний договір, після чого лізингоодержувач зобов'язаний повернути лізингодавцю предмет лізингу протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання від лізингодавця письмової пропозиції про зміну розмірів лізингових платежів.

Крім цього, підпунктом 11.1 ст. 11 Договору лізингу передбачено, що після завершення терміну лізингу Позивач має придбати Предмет лізингу у Відповідачу за викупною вартістю, що буде визначена Відповідачем з урахуванням виконання Позивачем зобов'язань щодо сплати лізингових та інших платежів, що підлягають сплаті за Договором лізингу.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач мав намір приймати транспортний засіб Gret Wall C30NEW комплектація-модифікація fashionable, обєм/тип двигуна 1,5 л. бензиновий, механічна КПП, привід коліс 4х2. Проте, згідно з умовами Договору лізингу (підпункт 12.14 статті 12 Договору лізингу), у разі відмови від прийняття Предмета лізингу Відповідач має право розірвати Договір лізингу і вимагати від Позивача сплати штрафу у розмірі 10% від вартості Предмета лізингу. При цьому Відповідач не повертає Позивачу сплачені ним кошти.

Верховний Суд України, розглядаючи справу №6-2766цс15 у своїй постанові зазначив, що така умова договору суперечить положенням п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів», оскільки, надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору - є несправедливою умовою договору.

Договором лізингу передбачено право відповідача змінювати та розривати Договір лізингу в односторонньому порядку, а позивач в такому праві фактично обмежений. Для Позивача встановлені жорсткі зобов'язання та непропорційно великі розміри штрафів та пені.

Виконання зобов'язань забезпечено лише відповідальністю лізингоодержувача, тобто позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 808 ЦК України якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, заміни, безоплатного усунення недоліків, монтажу та запуску в експлуатацію тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізинголавцем продавець (постачальник) та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Ремонт і технічне обслуговування предмета договору лізингу здійснюються продавцем і постачальником на підставі договору між лізингоодержувачем та продавцем (постачальником)( частина друга статті 808 ЦК України).

У Договорі лізингу зазначено, що продавець ( або постачальник) - це юридична чи фізична особа-підприємець, найменування, адресу та реквізити якої зазначені в Акті приймання-передачі Предмета лізингу.

Договір про сервісне обслуговування з продавцем (постачальником) Предмета лізингу позивач не укладав, оскільки продавець (постачальник) Предмета лізингу йому не відомий.

Згідно з підпунктом 5.2 ст. 5 Договору лізингу позивач зобов'язаний: за власний рахунок втримувати Предмет лізингу в належному технічному та робочому стані; додержуватись інструкцій та рекомендацій виробника та Продавця щодо утримання, обслуговування та експлуатації предмета лізингу (з залученням належним чином підготовлених фахівців, реквізити яких мають бути надані Позивачу Відповідачем). Всі роботи, пов'язані з технічним обслуговуванням та ремонтом Предмета лізингу, повинні виконуватися виключно на сертифікованих станціях технічного обслуговування Продавця та/або на станціях технічного обслуговування, які будуть вказані Відповідачем. Всі витрати, пов'язані з експлуатацією, технічним обслуговуванням та ремонтом Предмета лізингу покладаються на Позивача.

Судом встановлено, що у Договорі лізингу виключені та обмежені права позивача, як споживача стосовно відповідача у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених Договором лізингу та законом, звужені обов'язки відповідача, які передбачені в Законі України «Про фінансовий лізинг», положеннях Цивільного кодексу України, повністю виключена відповідальність Відповідача за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі Предмета лізингу належної якості, одночасно значно розширені права Відповідача, які суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Так, згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»: умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Законом України «Про захист прав споживачів», встановлено недійсність правочинів, здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введені в оману споживачів, шляхом пропонування; з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої, позбавлення споживачів достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення.

Згідно з положеннями частини І, пунктів 2, 4, 7 частини третьої, частин 5 та статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману, зокрема: з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення та позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Крім цього, Верховний Суд України, розглядаючи справу №6-2766цс15 прийшов до висновку, що передбачений договором обов'язок сплатити авансовий платіж в розмірі 50 % вартості предмета лізингу, адміністративний платіж в розмірі 10 % вартості предмета лізингу та комісію за передачу предмета лізингу в розмірі 3 % від вартості предмета лізингу містить ознаки фінансової послуги, пов'язаної із залученням фінансових активів від фізичних осіб і потребує відповідної ліцензії.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Також, Верховний Суд України у своїй постанові від 16 грудня 2015 року у справі №6-2766цс15 зробив правовий висновок про те, що договір фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи має бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю - продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Як встановлено в судовому засіданні, спірний Договір лізингу нотаріально посвідченим не був.

Оцінивши докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, ґрунтуються на нормах чинного законодавства і доведені повністю доказами, дослідженими в судовому засіданні, спірний Договір фінансового лізингу укладений 19.02.2016 року між сторонами слід визнати недійсним та стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 30 000 грн., оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ввів в оману позивача щодо істотних умов договору, спірним Договором забезпечено захист інтересів лише відповідача, умови Договору лізингу є несправедливими, а сам Договір лізингу був укладений з використанням нечесної підприємницької практики, а тому в судовому порядку слід захистити порушені права та інтереси позивача при укладенні спірного Договору лізингу та визнати його недійсним.

Крім цього, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1102,40 грн.

Керуючись ст. ст. 3-11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», третя особа, що не заявляє самостійних вимог Інспекція з питань захисту прав споживачів у Херсонській області, про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів задовольнити.

Визнати недійсним Договір фінансового лізингу № 003490 від 19.02.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», «, місцезнаходження: вул. Шовковична, 42-44, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 30 000 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», «, місцезнаходження: вул. Шовковична, 42-44, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1102,40 грн.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. І. Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 02.11.2017 року.

Суддя С. І. Майдан