Справа № 496/2388/17
Провадження № 2/496/1464/17
У Х В А Л А

27 листопада 2017 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О. розглянувши заяву представників позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Від представників позивачки надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1; житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, смт. Хлібодарське, вул. Грушевського, буд. № 1 та автомобіль. Крім цього, представник просить заборонити ОСОБА_4 здійснювати будівництво житлового будинку, господарських будівель, споруд та інших обєктів нерухомого майна на земельній ділянці, на якій знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та перебудову, перепланування самого житлового будинку за адресою: Одеська область, Біляївський район, смт. Хлібодарське, вул. Грушевського, буд. № 1, який зареєстрований за ОСОБА_6 При цьому посилається на те, що відповідачі позов не визнають, документи на зазначене нерухоме майно надавати не бажають, частка майна зареєстрована за відповідачем ОСОБА_4, а тому є велика ймовірність вчинення ним в подальшому як юридичних, так і фактичних дій, спрямованих на порушення права на спадкування власності на квартиру, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, автомобіль, які можуть призвести до виникнення нових судових спорів щодо витребування майна з незаконного володіння наступних набувачів, визнання недійсними нових правовстановлюючих документів на землю, предявлення позову про знесення збудованих на ній будівель та споруд або ж приведення земельної ділянки до попереднього стану. Вказують, що невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачам здійснювати будівництво житлового будинку, будівель чи споруд або ж відчужити на користь третіх осіб в будь-який час, навіть після ухвалення рішення на користь позивачки, і як наслідок призведе до неможливості позивачкою поновити її порушені права та інтереси на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог, а також ризику відчуження спірного майна, оскільки невжиття таких заходів може призвести до утруднення виконання чи невиконання можливого рішення суду, що є підставою до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме та рухоме майно, яке знаходиться у відповідачів.

Суд погоджується з поясненнями представників позивачки в частині наявності ризиків щодо відчуження спірного майна на користь третіх осіб, що може утруднити виконання рішення суду, якщо воно буде постановлено на користь позивачів.

При задоволенні заяви про забезпечення позову про накладення арешту на майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В частині заборони ОСОБА_4 здійснювати будівництво житлового будинку, господарських будівель, споруд та інших обєктів нерухомого майна на земельній ділянці, на якій знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та перебудову, перепланування самого житлового будинку за адресою: Одеська область, Біляївський район, смт. Хлібодарське, вул. Грушевського, буд. № 1 заява задоволенню не підлягає, оскільки представниками позивачки не надано доказів про те, що за вказаною адресою ведеться будь-яке будівництво, яке згодом може утруднити виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представників позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- двокімнатну квартиру, загальною площею 35,4 кв.м, житловою площею 21,8 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7 на праві приватної власності;

- житловий будинок, загальною площею 183,70 кв.м, житловою площею 71,30 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, смт. Хлібодарське, вул. Грушевського, буд. № 1, який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності;

- автомобіль марки NISSAN NAVARA, кузов № НОМЕР_1, 2008 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_4.

Копію ухвали направити державному нотаріусу Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, до регіонального сервісного центру в Одеській області для виконання, а сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Біляївського районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_8