АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/515/17
Провадження № 22-ц/792/1270/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: Корніюк А.П., Костенка А.М.,

секретар Філіпчук О.С.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Полонського малого аграрно-промислово-будівельно-монтажного підприємства «Агропромбуд», третя особа Полонський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, про визнання права на отримання винагороди за договором відповідального зберігання та про стягнення винагороди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

у с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом зазначала, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2004 року, яке набрало законної сили 08 листопада 2004 року, задоволено позов ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та зобов'язано керівництво Полонського малого аграрно-промислово-будівельйо-монтажного підприємства «Агропромбуд» звільнити складське приміщення площею 328,6 кв.м по вул. Залізничній, б/н у м. Полонному. На підставі судового рішення видано виконавчий лист №2-749, який перебуває на виконанні у відділі ДВС Полонського районного управління юстиції, виконавче провадження №10749085. Ухвалами суду роз'яснено резолютивну частину рішення Полонського районного суду від 14 липня 2004 року, що керівництво відповідача зобов'язано звільнити складське приміщення, яке є власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_6, внутрішньою площею 328,6 кв.м і зовнішньою площею 378,8 кв.м, у якому розміщено три окремі приміщення, розташовані на земельній ділянці площею 0,0894 га по вул. Залізничній, 27-б у м. Полонному, територія якої прилягає до земельних ділянок відповідача та Полонської міської ради, шляхом винесення належного йому майн. При відмові добровільного виконання, звільнення провести шляхом примусового виконання державним виконавцем в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Ухвалою Полонського районного суду від 27 липня 2007 року змінено спосіб і порядок виконання рішення суду від 14 липня 2004 року, зобов'язано відповідача передати вказане складське приміщення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом примусового виселення.

Рішення суду не виконано. 07 квітня 2010 року між відділом ДВС Полонського районного управління юстиції у якості поклажодавця та ОСОБА_4, як зберігачем, укладено договір відповідального зберігання, згідно з умовами якого на зберігання ОСОБА_4 передано майно вартістю 11093 грн 25 коп, зазначене у акті опису та арешту майна від 07 квітня 2010 року серії АА№398346 та додатках до акту серії АА№381213, серії АА№381212, серії АА№381221, серії АА№381214, серії АА№381001, серії АА№381210, серії АА№381002, які є невід'ємними частинами договору. Зберігання за договором є платним. Тому, позивач просила визнати за нею право на отримання винагороди за договором відповідального зберігання від 07 квітня 2010 року і стягнути з відповідача на її користь винагороду, надавши право на самостійну реалізацію майна, що зберігається.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року в позові відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Суд не врахував, що законодавством не визначено хто має реалізувати майно, яке знаходиться на зберіганні. Всупереч вимогам ЦПК України відмова в позові не мотивована.

У засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу. Представники відповідача визнали її не обґрунтованою у повному обсязі. Представник третьої особи не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлений.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2004 року, яке набрало законної сили 08 листопада 2004 року, з урахуванням ухвал про розяснення рішення суду задоволено позов ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Зобов'язано керівництво Полонського малого аграрно-промислово-будівельйо-монтажного підприємства «Агропромбуд» звільнити складське приміщення по вул. Залізничній, 27-б у м. Полонному внутрішньою площею 328,6 кв.м і зовнішньою площею 378,8 кв.м шляхом винесення належного йому майна, яке знаходиться в окремих (трьох) приміщеннях на зберіганні. При відмові добровільного виконання, звільнення провести шляхом примусового виконання державним виконавцем в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця відділу ДВС Полонського районного управління юстиції від 07 квітня 2006 року відкрито виконавче провадження №10749085 з примусового виконання виконавчого листа №2-749 від 14 липня 2004 року .

Ухвалою Полонського районного суду від 27 липня 2007 року змінено спосіб і порядок виконання рішення суду від 14 липня 2004 року та зобов'язано відповідача звільнити вказане складське приміщення шляхом примусового виселення.

Рішення суду відповідачем не виконано. 07 квітня 2010 року між відділом ДВС Полонського районного управління юстиції у якості поклажодавця та ОСОБА_4, як зберігачем, укладено договір відповідального зберігання, відповідно до умов якого на зберігання ОСОБА_4 передано майно вартістю 11093 грн 25 коп, зазначене у акті опису та арешту майна від 07 квітня 2010 року серії АА№398346 та додатках до акту серії АА№381213, серії АА№381212, серії АА№381221, серії АА№381214, серії АА№381001, серії АА№381210, серії АА№381002, які є невід'ємними частинами договору.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При відмові в позові суд обґрунтовано виходив з того, що ні договором, ні законом не передбачено право зберігача майна на самостійну реалізацію майна, переданого на зберігання при примусовому виконанні рішення суду. Позивач не надала доказів на підтвердження позовних вимог.

Висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Полонське мале аграрно-промислово-будівельно-монтажне підприємство «Агропромбуд» не є стороною договору відповідального зберігання від 07 квітня 2010 року.

Відповідно до п. 1.2 договору зберігання за цим договором є платним з покладенням понесених витрат зберігачем на боржника по виконавчому провадженню.

ОСОБА_4 не надала доказів понесених нею витрат під час зберігання майна.

На підставі ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що винагорода за зберігання майна надається зберігачеві лише за рахунок реалізації майна боржника, яке перебуває на зберіганні відповідно до ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.ч. 4-6 ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час укладення договору, державний виконавець у необхідних випадках забезпечує в установленому порядку зберігання майна боржника, але не більше як три роки, з покладенням понесених витрат на боржника. Після завершення трирічного строку невитребуване майно реалізується в порядку, передбаченому для реалізації безхазяйного майна.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна та зазначити його вартість. Описане майно передається на відповідальне зберігання особі, яка державним виконавцем призначена охоронцем майна.

Передане на зберігання майно боржника видається йому державним виконавцем на підставі акта після сплати боржником витрат на його збереження. Якщо боржник відмовляється сплатити витрати за зберігання майна, вони компенсуються за рахунок реалізації частини майна боржника.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин, вірно застосував норми матеріального права та з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б впливали на законність рішення суду і спростовували його висновок. Вони фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий/підпис/ ОСОБА_7

Суддя/підпис/ ОСОБА_8

Суддя /підпис/ ОСОБА_9

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай

________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції ОСОБА_10 Справа № 22-ц/792/1270/17

Доповідач Талалай О.І. Категорія № 59