Справа № 591/6490/15-ц
Провадження № 2/591/25/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Прокудіної Н.Г.

при секретарі - Майборода А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Інгосстрах», ПАТ КБ Приват Банк, третя особа Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 про стягнення страхової виплати за договором особистого страхування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який було уточнено в ході розгляду справи, до ПрАТ СК «Інгосстрах», третіх осіб: ЗАТ «КБ «Приват Банк» про стягнення страхової виплати в сумі 126250,00 грн.

В позовній заяві позивач зазначив, що 07.12.2007 року між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» в особі страхового агента ЗАТ «КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3, з метою забезпечення обовязків за договором про іпотечний кредит № SUC0GI від 07.12.2007 року, було укладено договір особистого страхування № SUC0GI від 07.12.2007 року. Відповідно п. 6, п. 7 Договору Страхування застрахованою особою є ОСОБА_3; страховими випадками по даному договору визнаються смерть застрахованої особи та/або стійка втрата працездатності (встановлення інвалідності), які настали в наслідок нещасного випадку; смерть застрахованої особи, яка настала внаслідок захворювання. 13.05.2015 року застрахована особа ОСОБА_3 померла. У звязку з настанням страхового випадку смерті ОСОБА_3 , яка настала внаслідок захворювання, у відповідності до умов договору страхування позивач, як законний спадкоємець, звернувся до страховика в особі страхового агента, з заявою про страхову виплату, додавши до заяви витребувані агентом документи. 11.06.2015 року позивачу було надано відповідь страхового агента за вих. №11-06/02-34 та листа від 24.07.2015 року № 24-07/02-12, у виплаті страхового відшкодування відмовлено, оскільки договір страхування припинив свою дію 07.12.2014 року згідно п.12.6 договору з посиланням на те, що після 10.12.2013 року не здійснювались страхові внески.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Стягнути зі страховика ПрАТ « Страхова компанія «Інгострах» на користь позивача суму страхового відшкодування за договором особистого страхування № SUC0GI від 07.12.2007 року у розмірі 126250,00 грн..

Представник ПрАТ СК «Інгосстрах», в письмовій заяві заперечував проти заявлених позовних вимог, вважає їх необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного: частиною 3 ст. 3, ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено, що страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Із зазначеного представник, вважає, що договір страхування надає третій особі право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обовязків останнього. Вигодонабувачем за договором страхування, за яким позивач хоче отримати страхове відшкодування, є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який має виключне право на отримання страхового відшкодування, тобто у розумінні норм ст. 16 Закону України «Про страхування», ст. 985 ЦК України вказаний договір є укладеним на користь третьої (іншої) особи. Під час прийняття страховою компанією рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у позивача перед банком станом на сьогодні існують кредитні зобов'язання, тобто перед особою, яка має право вимагати сплати страхового відшкодування. Вигодонабувачем за договором є саме банк, а не позивач, і банком не надавалася письмова згода на виплату страхового відшкодування на користь позивача, до того ж, банк, не заявляє ніяких вимог у судовому процесі на свою користь, оскільки повністю згоден із рішенням страхової компанії. Банк, який виступає третьою особою у справі, на користь якої укладено договір страхування, не скористався своїм правом на отримання страхової виплати, не відмовляється від цього права, тому страхувальник не вправі вимагати від страховика виконання договору на свою користь чи навіть на користь третьої особи. Стягувати чи не стягувати зі страховика страхове відшкодування - це право зазначеної особи (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), а не позивача.

Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПРАТ «СК «ІНГОССТРАХ» про стягнення суми страхового відшкодування.

В судовому засіданні представник ПАТ «КБ «Приват Банк» не зявився, в письмовій заяві заперечував проти заявлених позовних вимог, вважає їх необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Інші особи в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухав представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

07.12.2007 року між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» в особі страхового агента ЗАТ «КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 , з метою забезпечення обовязків за договором про іпотечний кредит № SUC0GI від 07.12.2007 року, було укладено договір особистого страхування № SUC0GI від 07.12.2007 року (а.с. 20, 64-84 т.1)

Відповідно п. 6, п.7 Договору Страхування застрахованими особами є ОСОБА_3 , що проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1; страхова сума складає 126250,00 грн.; страховими випадками по даному договору визнаються смерть застрахованої особи та/або стійка втрата працездатності (встановлення інвалідності), які настали в наслідок нещасного випадку; смерть застрахованої особи, яка настала внаслідок захворювання.

Згідно свідоцтва серія І- БП № 240255 про смерть 13.05.2015 року ОСОБА_3 померла, про що Виконавчим комітетом Жигайлівської сільської ради Тростянецького району Сумської області 14.05.2015 р. зроблено актовий запис № 06.

11.06.2015 року позивачу було надано відповідь голови правління (вих. № 11-06/02-34 ) в якій йому повідомили що: «У виплаті відмовити на підставі п.12.6 Договору, у випадку несплати відповідної частки страхового платежу цей Договір не вступає в силу (або припиняє свою дію) і ніякі виплати страхового відшкодування по ньому не здійснюються.». Але в відмові не зазначено на підставі яких документів було зроблено такий висновок.

Проаналізувавши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що смерть ОСОБА_3 від 13.05.2015 року є страховим випадком за Договором особистого страхування № SUC0GI від 07.12.2007.

Відповідно до ч. 12 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

За договором особистого страхування від 07.12.2007 року ОСОБА_3 , яка є страхувальником, вигодо набувачем є ПАТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином, вигодонабувач є третьою стороною у зобов'язанні з правами, передбаченими договором страхування або законом, зокрема, ст. 3 Закону України «Про страхування».

Згідно з п. 3.6 договору особистого страхування у разі прийняття рішення про здійснення страхової виплати, вона сплачується страховиком в особі страхового агента застрахованій особі або вигодонабувачеві (спадкоємцям застрахованої особи) протягом пяти банківських днів з моменту оформлення страхового акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 1229 ЦК України якщо страхувальник у договорі особистого страхування призначив особу, до якої має перейти право на одержання страхової виплати у разі його смерті, це право не входить до складу спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи з заявами про прийняття спадщини за законом після ОСОБА_3, яка померла 13.05.2015 року, звернулись чоловік ОСОБА_1 та донька померлої ОСОБА_2, що підтверджується копією листа приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_4 № 151/02-14 від 23.09.2015 (а.с. 22 том 1).

Також з матеріалів справи вбачається, що під час прийняття страховою компанією рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у ОСОБА_3 перед банком існували кредитні зобовязання за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту згідно кредитного договору № SUC0GI від 07.12.2007 року станом на 15 грудня 2015 року складає 22874,14 дол. США (а.с. 63 том 1).

Отже, вигодонабувач ПАТ КБ «ПриватБанк» має виключне право на отримання страхового відшкодування, тобто у розумінні норм ст. 16 Закону України «Про страхування», ст. 985 ЦК України вказаний договір є укладеним на користь третьої особи.

Таким чином, викладене вище свідчить, що в даному випадку ОСОБА_1 є неналежним позивачем по справі, оскільки не є особою, якій належить право вимоги за вказаними вище договором, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.11, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст.1229 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволення позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 18 липня 2017 року.

Суддя Н ОСОБА_5