УХВАЛА

іменем україни

5 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ФольксБанк», третя особа - реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, про припинення договорів поруки, іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 17 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк» (далі - ВАТ «Електрон Банк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ФольксБанк» (далі -ПАТ «ФольксБанк»), та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 60 тис. дол. США, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення до 17 липня 2023 року.

18 липня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5

18 липня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФольксБанк», та ОСОБА_5 було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15 травня 2012 року між ПАТ «ФольксБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

Також на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15 травня 2012 року між ПАТ «ФольксБанк» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки.

Згідно з рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25 травня 2011 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на праві приватної власності та вона набула прав і обов'язків іпотекодавця замість ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер.

Згідно із заявою ОСОБА_4 17 грудня 2013 року відмовився від прийняття спадщини після смерті свого сина ОСОБА_5 та на оформлення спадкових прав не претендує.

Позивачі вказували, що у зв'язку зі смертю ОСОБА_5 зобов'язання за кредитним договором були припинені. Спадщини після смерті ОСОБА_5 вони не приймали. Також зазначали, що на поручителів та іпотекодавця може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

З урахуванням зазначеного позивачі просили:

визнати договір поруки від 15 травня 2012 року, укладений між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_4, припиненим;

визнати договір поруки від 15 травня 2012 року, укладений між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_3, припиненим;

визнати договір іпотеки квартири від 18 липня 2008 року, укладений між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_5, припиненим;

визнати договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 18 липня 2008 року, укладений між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_5, припиненим;

виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 18 липня 2008 року про накладення заборони на відчуження зазначеної квартири, внесений на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року;

виключити з Державного реєстру іпотек запис від 18 липня 2008 року про державну реєстрацію обтяження майнових прав на вказану квартиру, внесений на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 30 травня 2014 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Визнано договір поруки від 15 травня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 та ПАТ «ФольксБанк», припиненим.

Визнано договір поруки від 15 травня 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «ФольксБанк», припиненим.

Визнано договір іпотеки квартири від 18 липня 2008 року, укладений між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. та зареєстрований в реєстрі за № 5271, припиненим.

Визнано договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 18 липня 2008 року, укладений між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. та зареєстрований в реєстрі за № 5273, припиненим.

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 18 липня 2008 року про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 внесений на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року.

Виключено з Державного реєстру іпотек запис від 18 липня 2008 року про державну реєстрацію обтяження майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 внесений на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2014 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 4 лютого 2015 року ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 2 червня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визнання договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року, укладеного між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 5271, припиненим; визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 18 липня 2008 року, укладеного між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 5273, припиненим; виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 18 липня 2008 року про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 внесеного на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року; виключення з Державного реєстру іпотек запису від 18 липня 2008 року про державну реєстрацію обтяження майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 внесеного на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року - скасовано. У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 27 січня 2016 року рішення апеляційного суду Львівської області від 2 червня 2015 року в частині позовних вимог про визнання договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року, припиненим; визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 18 липня 2008 року припиненим; виключення з Єдиногою реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 18 липня 2008 року про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 внесений на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року; виключення з Державного реєстру іпотек запису від 18 липня 2008 року про державну реєстрацію обтяження майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 внесеного на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2016 року рішення районного суду в частині визнання припиненими договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року, укладеного ВАТ «Електрон Банк» із ОСОБА_5, та договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 18 липня 2008 року, укладеного ВАТ «Електрон Банк» із ОСОБА_5; а також в частині виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - запис від 18 липня 2008 року про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 внесеного на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року; та із Державного реєстру іпотек - запис від 18 липня 2008 року про державну реєстрацію обтяження майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 внесеного на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року, скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про визнання припиненими договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року, укладеного ВАТ «Електрон Банк» із ОСОБА_5, та договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 18 липня 2008 року, укладеного ВАТ «Електрон Банк» із ОСОБА_5; а також в частині виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - запис від 18 липня 2008 року про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 внесеного на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року; та із Державного реєстру іпотек - запис від 18 липня 2008 року про державну реєстрацію обтяження майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 внесеного на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року, скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року припиненим; визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 18 липня 2008 року припиненим; виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 18 липня 2008 року про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1, внесеного на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року; виключення з Державного реєстру іпотек запису від 18 липня 2008 року про державну реєстрацію обтяження майнових прав на квартиру АДРЕСА_1, внесеного на підставі договору іпотеки квартири від 18 липня 2008 року задоволенню не підлягають і відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання договору іпотеки припиненим та виключенні записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, виходив із того, що позивач ОСОБА_3 набула право власності на предмет іпотеки, а отже до неї перейшли всі права іпотекодавця за договором іпотеки. При цьому апеляційний суд правильно зазначив, що спадкоємцями за законом після померлого ОСОБА_5 є його неповнолітні діти, інтереси яких представляє позивач ОСОБА_3, та які у встановлений законом строк заяви про відмову від прийняття спадщини не подали, а подана від їх імені заява поза межами встановленого законом строку прийняття спадщини правового значення не має та не спростовує факт прийняття ними спадщини після смерті батька відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Такі висновки є правильними, ґрунтуються на фактичних обставинах, установлених судом, на доказах, поданих сторонами, які судом належним чином оцінені і відповідають вимогам закону, який правильно застосовано.

Судом установлено, що 17 липня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФольксБанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 60 тис. дол. США, зі сплатою 13,5 % річних, з кінцевим терміном повернення до 17 липня 2023 року,.

18 липня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФольксБанк», та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1.

18 липня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФольксБанк» та ОСОБА_5 було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

На забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 15 травня 2012 року між ПАТ «ФольксБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

Також на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15 травня 2012 року між ПАТ «ФольксБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

За рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25 травня 2011 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя за ОСОБА_6 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 7 грудня 2011 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 травня 2011 року за ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер.

Згідно із заявою ОСОБА_4 (мати ОСОБА_5.) 17 грудня 2013 року відмовився від прийняття спадщини після смерті свого сина ОСОБА_5 та на оформлення спадкових прав не претендує.

Установлено, що у спадкодавця ОСОБА_5 є двоє малолітніх дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_9

12 травня 2015 року ОСОБА_3, діючі від імені та в інтересах малолітніх - ОСОБА_10, ОСОБА_8, подала до нотаріальної контори заяву про відмову її синів від своїх спадкових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Згідно за ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу.

За змістом ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку

Частинами 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зазначений правовий висновок викладеній у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року № 6-18цс13, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що, набувши за рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25 травня 2011 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 яка є предметом іпотеки, до ОСОБА_11 перейшли усі права та обов'язки первісного іпотекодавця. При цьому суд апеляційний суд правильно зазначив, що оскільки спірна квартира була передана в іпотеку самим боржником - ОСОБА_5, то перехід усіх прав та обов'язків первісного іпотекодавця до ОСОБА_11 не свідчить про встановлення іпотеки (різновиду застави) іншою особою. Відтак, обов'язок погоджувати із ОСОБА_11 забезпечувати виконання зобов'язання новими боржниками (спадкоємцями ОСОБА_5.) відсутній.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав визнання припиненим договору іпотеки квартири АДРЕСА_1 укладеного від 18 липня 2008 року між ОСОБА_5 та ВАТ «Електрон Банк» й про відсутність підстав для визнання припиненим договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик