Справа № 523/7664/16-ц
Провадження №2/523/2257/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Максименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно починаючи з моменту предявлення позову до досягнення нею 23 років, а саме до 25.01.2020 року; на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 4 000 гривень щомісячно, але не менше 1/3 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з моменту звернення до суду.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вона знаходилась у зареєстровану шлюбі, який розірвано відповідно до Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 10.01.2014 року. Від шлюбу народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Донька ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу денного відділення контрактної форми навчання Одеського національного морського університету, факультету транспортних технологій та систем. Строк закінчення навчання у червні 2018 року.

У звязку з цим, позивачка ОСОБА_1 несе додаткові витрати, повязані з навчанням доньки.

Відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання доньки, у звязку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання.

Також, відповідно до с.76 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання, вказує про те, що вона є інвалідом третьої групи безстроково. Позивачці ОСОБА_2 поставлено діагноз: рак лівої молочної залози, метастичні ураження кісток тазу, правої ключиці, ураження хребту. У звязку з тим, що вона стала непрацездатною вона потребує матеріальної допомоги від свого колишнього чоловіка ОСОБА_2

В судове засіданні позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивачки надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. (а.с.138);

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, просить відмовити в задоволенні позову (а.с.137).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обгрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстровану шлюбі з 02.12.1995 року по 10.01.2014 рік , який розірвано відповідно до Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 10.01.2014 року (а.с.7);

Від шлюбу є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8);

В період розгляду справи до суду надійшла письмова довідка від 20.06.2017 року за № к/829, з Одеського Національного морського університету, про те що ОСОБА_1 не виявлена серед складу студентів ( арк.сп.135);

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до письмової довідки до акту МСЕК №959098 від 07.11.2012 року, позивачка ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи безстроково (а.с.11);

Із матеріалів справи вбачається про те, що, на утриманні відповідача ОСОБА_2 є ще одна неповнолітня дитина.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №457186, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №10478, відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.79);

Також, із матеріалів справи вбачається про те, що на утриманні відповідача ОСОБА_2 перебувають непрацездатні батьки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.80);

Відповідно до письмової довідки ТОВ «Металзюкрайн Корп ЛТД» №02-590 від 20.12.2016 року, відповідач ОСОБА_2 працює на посаді докера-механізатора з 21.02.1996 року в ТОВ «Металзюкрайн Корп ЛТД», його середньомісячний заробіток складає у розмірі 15 102 гривень 29 копійок (а.с.83);

Відповідно до письмової довідки Головного управління ДФС в Одеській об ласті №43569 від 20.04.2017 року, ОСОБА_1 працює в ПАТ «Сбербанк» та отримує заробітну плату (а.с.124);

Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 75 Сімейного Кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв'язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв'язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 76 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п'ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років. Якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

Відповідно до закону, позивачка має право на отримання матеріальної допомоги, якщо колишній чоловік може надавати таку допомогу.

Судом встановлено про те, що ОСОБА_3 не навчається і не є студенткою Одеського національного морського університету, позивачка ОСОБА_1 отримує заробітну плату, також на утриманні відповідача ОСОБА_2 знаходяться ще одна дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та непрацездатні батьки.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до правил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які документи, акти, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, а також вбачається із матеріалів справи про те, що позивачка не надала суду письмових доказів про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно починаючи з моменту предявлення позову до досягнення нею 23 років, а саме до 25.01.2020 року; про стягнення аліментів - на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 4 000 гривень щомісячно, але не менше 1/3 частини від усіх видів його заробітку,

Також , суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 75,76,182,199 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя: Аліна С.С.