Ухвала

іменем україни

25 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2», третя особа - ОСОБА_6, про спонукання до виконання умов договору шляхом покладення зобов'язальних дій, скасування права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_7, на рішення Бородянського районного суду Київської області від 16 січня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, в яку без згоди власника вселився відповідач ОСОБА_5 та утримує квартиру в своєму володінні, ключі від вхідних дверей не надає, не дозволяє власнику користуватись квартирою.

04 липня 2016 року вона письмово звернулася до відповідача з вимогою про добровільне звільнення самоправно зайнятої квартири, однак відповідач на вимогу не відповів та приміщення не звільнив.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила усунути перешкоди в користуванні вказаною квартирою, які вчиняє ОСОБА_5, шляхом його виселення з даної квартири.

ОСОБА_5 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_4, ОК ЖБК «Бригантина-2» та просив зобов'язати ОК ЖБК «Бригантина-2» виконати взяті на себе п. 3.5 укладеного 21 травня 2014 року між ним (кооперативом) та ОСОБА_5, ОСОБА_6 договору про спільну пайову участь в будівництві житлового кооперативного будинку зобов'язання щодо видачі їм довідки про повну оплату квартири АДРЕСА_2 та скасувати право власності ОСОБА_4 на дану квартиру.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 16 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 травня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Виселено ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_4, без надання іншого житлового приміщення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_7, просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вирішуючи спір, зазначав, що на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 12 квітня 2014 року, договору про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку від 15 квітня 2014 року, технічного паспорта від 22 січня 2016 року, 31 березня 2016 року за ОСОБА_4 було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 (до цього та на даний час - квартира АДРЕСА_3).

18 квітня 2013 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, з однієї сторонни, та ОСОБА_4, ОСОБА_8, з другої сторонни, був укладений договір переуступки паю на квартиру в ОК ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою, за яким сторона 2 передає стороні 1 свій пай у ОК ЖБК «Бригантина-2», який відповідає праву на вступ до ОК ЖБК «Бригантина-2» та отримання свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_4, і часткової спільної власності на земельну ділянку, на якій розташовано будинок, та встановлює порядок сплати залишку суми за пай. За отримання паю на квартиру, сторона 1 передає стороні 2 аванс на суму 21 164 грн, що за комерційномим курсом продажу відповідає 2 600 доларів США, залишок вартості у розмірі 40 075 доларів США виплачується щомісячними внесками, розрахованими за системою «ануїтет» на 120 щомісячних оплат зі сплатою 10 % річних, які сторона 1 сплачує стороні 2 як оренду за несплачену частину квартири. Отримання кожної суми грошей підтверджується розпискою, яка є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 5.1 вказаного договору ОСОБА_5 та ОСОБА_6 набували право користування квартирою з четвертого кварталу 2013 року. Пунктом 7.4 договору було встановлено, що якщо сторона 1 заборгує поточні оплати стороні 2 більше, ніж за 6 місяців без погодження сторони 2, дія зобов'язань сторони 2 припиняється в односторонньому порядку. У цьому випадку сторона 2 набуває право в односторонньому порядку розірвати договір, виставивши квартиру на продаж, а після продажу та погашення заборгованості і штрафу у розмірі 1 тис. доларів США, решту коштів в триденний строк повернути стороні 1. Сторона 1 зобов'язувалась в цьому випадку звільнити квартиру та повернути її стороні 2 у стані не гіршому, ніж отримала, що встановлено рішенням апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року та визнається сторонами.

На підставі даного договору ОСОБА_5 та ОСОБА_6 набули право користування зазначеною квартирою та проживають в ній з липня 2015 року й до цього часу, що підтверджується копією акта приймання-передачі від 21 травня 2014 року, довідкою Немішаївської селищної ради від 18 листопада 2016 року та визнається сторонами.

Також ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (до шлюбу - ОСОБА_6) з 20 травня 2013 року й по 21 вересня 2015 року сплачували платежі за вказаним договором, після цього припинили оплачувати кошти, залишок до сплати за договором становить 1 383 520 грн, що встановлено рішенням апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року, підтверджується копіями розписок про отримання коштів та визнається сторонами.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року вищезазначений договір переуступки паю на квартиру в ОК ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою, укладений 18 квітня 2013 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, ОСОБА_8 визнано недійсним, у зв'язку з чим ОСОБА_5 втратив право користування спірною квартирою та зобов'язаний повернути її власнику.

Відхиляючи доводи відповідача про те, що між ним і ОСОБА_6 21 травня 2014 року було укладено ще один договір про спільну пайову участь з ОК ЖБК «Бригантина-2», за яким ними сплачувались кошти за наданими суду розписками та повністю сплатили вартість паю, що відповідає вартості квартири, тому ОК ЖБК «Бригантина-2» має видати відповідну довідку про оплату квартири, суд виходив із того, що такі обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та суперечать зібраним в справі доказам.

Таким чином, оскільки не надано належних та допустимих доказів прийняття відповідача до членів ОК ЖБК «Бригантина-2» та сплату даному кооперативу коштів чи участь іншим чином в будівництві будинку для отримання паю у вигляді спірної квартири, вимоги ОСОБА_5 зазустрічним позовом суд вважав безпідставними.

Ураховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 є єдиним власником спірної квартири, суд дійшов висновку про те, що остання має право не тільки володіти даною квартирою, а й користуватись та розпоряджатись нею.

Оскільки ОСОБА_4 жодних угод з відповідачем щодо користування належною їй квартирою не укладала, а договір переуступки паю на квартиру в ОК ЖБК «Бригантина-2», укладений між сторонами 18 квітня 2013 року, визнано рішенням апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року недійсним, будь-яких правових підстав користування відповідачем вказаною квартирою немає.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_4 та відмову в зустрічному позові ОСОБА_5, правильного застосувавши норми матеріального права: ст. ст. 216, 317, 321, 391 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити ухвалені судами рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 16 січня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова