Справа №705/1727/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині. В якості відповідача в позові вказана ОСОБА_2.

В позові ставиться питання:

«… 1. Визнати обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Шкільній, 12 села Піківець Уманського району Черкаської області.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на мою користь судові витрати.

3. Витребувати у ОСОБА_2 для огляду у судовому засіданні договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами від 31 жовтня 2007 року, посвідченого Уманською районною державною нотаріальною конторою в реєстрі за № 4958 ...».

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача,а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження,поштовий індекс,номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів,що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 21 квітня 2017 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, в позовній заяві, щодо вимог про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Тому порушені вимоги п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Також в позовній заяві, що стосується вище вказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини (документи, які підтверджують, правовий режим майна, тобто як воно було набуте, підстави для зміни правового режиму відповідного обєкту нерухомості, правовстановлюючі документи по обєкту нерухомості та правовий режим земельної ділянки під ним із зазначенням: зведеного кадастрового плану, кадастрового акту та плану схеми відповідної земельної ділянки, підстави визначення ціни позову, тощо). Тому порушені вимоги п.6 ст. 119 ЦПК України. При цьому мова йде лише про посилання на відповідні докази в тексті позовної заяви згідно з положеннями п. 6 ст. 119 ЦПК України: « … 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування..». Що стосується безпосереднього надання доказів, то позивач може їх подати у строки відповідно до положення ст. 130 ЦПК України.

Крім того, в позовній заяві позивачем не чітко викладені підстави та предмет позову.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності це закріплена за власником можливість у межах, що допускають законом, володіти, користуватися й розпоряджатися майном за своїм розсудом й у своєму інтересі. Стаття 319 ЦК України встановлює загальні правила та межі здійснення права власності.

Спільна часткова власність це власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності (ст. 356 ЦК України). Спільною частковою власністю має вважатися власність двох чи більше співвласників, частка кожного з яких у праві власності є завідомо визначеною в конкретній величині. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК спільною сумісною власністю є та спільна власність двох чи більше осіб, у яких завідомо не визначені частки кожної з них. Отже, праву спільної сумісної власності, як і праву спільної часткової власності притаманні такі риси як множинність її суб'єктів (співвласників) та єдність її об'єкта. Так, ч. З ст. 368 передбачає презумпцію дії режиму спільної сумісної власності щодо майна подружжя, набутого ним за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові засади спільної сумісної власності подружжя визначаються статтями 60-74 нового Сімейного кодексу України. Спільною сумісною власністю, відповідно до ч. 4 ст. 368, також є майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Також, до матеріалів позовної заяви було подано клопотання про забезпечення позову та витребування доказів. При цьому, в ст.134 ЦПК України окремо визначено, що для витребування доказів необхідно подавати окрему заяву про забезпечення доказів. У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Можливість забезпечення цивільного позову передбачена ст. 151 Цивільного кодексу України. Так, згідно останньої суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦК України, заходи забезпечення позову. Підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. У цій заяві зазначаються: причини, з яких треба забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Клопотання про забезпечення позову може міститись безпосередньо і в позовній заяві.

Відповідно до п.п.1 п .13 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ( з послідуючими змінами та доповненнями), за подання заяви про забезпечення доказів та/або забезпечення позову сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 320 грн. До матеріалів справи додана квитанція про сплату судового збору в сумі 320 грн. від 18.04.2017 року.

Крім того, порядок подання заяви про виклик свідків врегульований ст. 136 ЦПК України і в ній обовязково вказуються обставини, які відповідний свідок може підтвердити.

Також відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового та немайнового характеру. Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду. Згідно вимогам ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»,- судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Однак в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували правильність визначення ціни позову з урахуванням предмету позову. При цьому до матеріалів справи додана квитанція про сплату судового збору в сумі 1240 грн. від 18.04.2017 року. Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями) ставки судового збору станом на 01.01.2017 року встановлюються: для вимог немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатні особу ( 640 грн.);за подачу до суду позовних заяв майнового характеру сплачується 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатні особу не менше 640 грн. та не більше 8000 грн.).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Для усунення цих недоліків судом був встановлений строк до 03 травня 2017 року. Через канцелярію суду за вх.. № 9443 від 03.05.2017 року позивачем ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 21.04.2017 року було подано заяву про усунення недоліків з додатками та додано клопотання про забезпечення позову та доказів. Однак, доводи викладені позивачем у заяві про усунення недоліків - недоліки не усувають.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач у встановлений судом термін не виконає вимоги ст. 119, 120 ЦПК України і не усуне недоліки позовної заяви, то позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині,- визнати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Мазуренко