справа № 208/2598/17
№ провадження 2-з/208/3/17
УХВАЛА

29 червня 2017 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Позивач ОСОБА_2 надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_1) на праві власності.

Свою заяву позивач мотивує тим, що під час розгляду цивільної справи між ним та відповідачкою ОСОБА_3 виник майновий спір та неприйняття заходів по забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки є велика ймовірність продажу, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, додані до неї документи, суд прийшов до такого висновку.

Згідно до вимог ст.152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно п. п. 1, 2, ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Позивач у своєму позові просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 132 100 грн.

Так, враховуючи, що у разі задоволення позову, виконання рішення суду можливе шляхом звернення стягнення на майно, а тому суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІНН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: Дніпропетровська область, 51900, м. Камянське, вул. Сачка, буд.№ 20АДРЕСА_3) на праві власності.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Похваліта С. М.