АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5894/17 Головуючий 1-ї інстанції Скотар А.Ю.
Справа № 643/7219/16-ц Доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.,

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору про надання правових послуг та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми.

В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем 07 лютого 2015 року був укладений договір про надання правових послуг задля захисту успадкованих ним майнових прав на житловий будинок №16 по вул. Колгоспній в с. Бобрівка Харківського району Харківської області після смерті його матері.

Строк дії договору до 31 грудня 2015 року.

За п.12.1 цього договору відповідач (замовник) оплатив завдаток у розмірі 5000грн., що підтверджується корінцем прибуткового касового ордера №10/02-15 від 10 лютого 2015 року.

07 лютого 2015 року з відповідачем (замовником) також була погоджена калькуляція на необхідні за договором правові послуги на суму 8800грн.

Усі заплановані правові послуги були фактично надані відповідачеві (замовнику), що підтверджується актом їх передання-прийняття від 25 серпня 2015 року.

За цим актом відповідач мав сплатити йому 3800грн. у строк до 31 серпня 2015 року, але свій обовязок він не виконав.

Оскільки кошти сплачені не в повному обсязі просить стягнути 3800грн. за договором, 410,93грн. інфляційні та 85,38грн. 3% річних.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 липня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалою суду від 01 серпня 2016 року заочне рішення від 01 липня 2016 року скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання частково недійсним договору про надання правових послуг та стягнення грошових коштів.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 зазначає, що 07 лютого 2015 року між ним та адвокатом ОСОБА_2 укладено договір про надання правових послуг строком до 31 грудня 2015 року. Згідно п. 16 договір вступає в силу з дня укладання та внесення завдатку у сумі 5000 грн.

ОСОБА_2 не надав йому доказів повного виконання замовлених робіт, як і щомісячні звіти про виконання замовлених робіт, що передбачено цим договором і калькуляцією до нього. Як виявилось, п.п.1-8 калькуляції відповідачем не виконані, з матеріалами справи ОСОБА_2 не ознайомився, копії з матеріалів справи не зробив, запитів до КП «Харківське міськБТІ» не робив, технічний паспорт не виготовляв.

Вважає, що ОСОБА_2 повинен повернути 4200 грн. зі сплаченого авансу у сумі 5000 грн., оскільки ОСОБА_2 виконано лише п.9 калькуляції, а вартість цієї послуги 800 грн.

Просить визнати недійсним акт виконаних робіт від 25 серпня 2015 року за договором від 07 лютого 2015 року, розірвати цей договір та стягнути з ОСОБА_2 на його користь 4200грн. в звязку з частковим не виконанням Договору. Вирішити питання про судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначивши, що усі заплановані правові послуги за договором та, навіть, більше були надані ОСОБА_1, про що свідчить акт їх передання-прийняття від 25 серпня 2015 року та відсутність на момент його підписання претензій з боку замовника.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2017 року первісний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

На підтвердження позовних вимог ним були надані усі належні та допустимі докази, які свідчать про невиконання відповідачем усіх взятих на себе зобовязань за договором про надання правових послуг.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову суд виходив з того, що ОСОБА_2 належним чином виконані покладені на нього зобовязання за договором про надання правових послуг, про що було складено акт передання-приймання фактично наданих послуг. Будь-яких претензій з приводу його виконання ОСОБА_1 до предявлення до нього позову не висловлював; підстави для визнання недійсним акту, договору чи окремих їх частин відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903, 907 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 07 лютого 2015 року між ОСОБА_1 (замовником) та адвокатом ОСОБА_2 (виконавецем) укладено договір про надання правових послуг строком до 31 грудня 2015 року, згідно умов якого виконавець зобовязаний надавати замовнику юридичну допомогу в обємі та на умовах визначених цим договором, а останній забезпечити для цього виконавця всім необхідним, в т.ч. документами в необхідній кількості екземплярів та комплектності, а також сплатити надані йому послуги у строки та розмірі, передбачені цим договором ( том 1 а.с.11).

Згідно п.2, 7 договору виконавець приймає на себе виконання наступних правових послуг: представництво та захист прав та інтересів замовника у всіх судових та правоохоронних органах, державних органах та органах місцевого самоврядування з питань захисту його майнових прав на успадкований ним після смерті матері житловий будинок №16 по вулиці Колгоспній в с. Бобрівка Харківського району Харківської області. Виконавець зобовязується добросовісно виконувати свої зобовязання за договором, але не відповідає в частині не настання бажаного для замовника результату з причин, не залежних від виконавця.

Пунктами 12. та 12.1 договору встановлено, що оплата правових послуг здійснюється замовником згідно калькуляції за фактично надані правові послуги, яка складається виконавцем та узгоджується з замовником наприкінці кожного календарного місяця. Замовник оплачує завдаток в розмірі 5000 грн. протягом трьох днів з моменту підписання договору.

Договір укладено на строк до 31 грудня 2015 року.

Згідно наданої квитанції 10 лютого 2015 року ОСОБА_1 оплачено 5000( пять тисяч) грн.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що він вже був власником цього будинку ще з 1993 року. Технічний паспорт на будинок не виготовлявся, зі справами в Харківському районному суді ОСОБА_2 не знайомився, оскільки справ в суді немає. ОСОБА_2 тільки направив один запит до БТІ; всього він сплатив ОСОБА_2 8000 грн., хоча жодної розписки з цього приводу у нього немає.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 зазначає, що зі справами він ознайомився в Харківському районному суді; зняв копії з цих справ, приєднавши їх до своїх заперечень; направлялися запити до БТІ; нотаріального архіву; виготовлено технічний паспорт; згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно право власності ОСОБА_1 на житловий будинок зареєстровано в реєстрі 16 липня 2015 року (том 1 а.с.137) та інше( том 1 а.с. 113-228)

25 серпня 2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено та підписано акт передання-приймання фактично наданих правових послуг за договором, в якому зазначено, що виконавець здійснив свої обовязки щодо змісту договору; виготовлено технічний паспорт на успадкований будинок, вивчені заплановані матеріали і документи, захищено і зареєстровано успадковане право власності замовника на вказаний вище житловий будинок. Претензій по якості, вчасності, повноті, кваліфікованості і комплексу наданих правових послуг замовник не має. Правові послуги надані відповідно до змісту договору.

З викладеного вбачається, що умови договору про надання правових послуг виконані у повному обсязі.

ОСОБА_1 не заперечується, що акт ним підписувався і до предявлення до нього ОСОБА_2 позову він цей акт не оспорював.

За таких обставин підстав для стягнення з ОСОБА_2 4200 грн. не вбачається.

Що стосується вимог розірвання договору, то складеним актом приймання-передачі від 25 серпня 2015 року сторони підтвердили його виконання ОСОБА_2; строк, на який він був укладений сплинув.

Вирішуючи спір, суд повно, всебічно та обєктивно зясував обставини справи, правильно визначив закон, що регулює дані правовідносини, та всім наданим доказам дав належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і суттєвими не являються, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1, 308, 313, 314 ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: