Дата документу 10.07.2017
Справа № 320/2512/17
РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2017 року місто Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Редько О.В., за участю секретаря Мазуріній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу укладеним,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з даним позовом в якому зазначає, що 20.10.2011 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу ОСОБА_3 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 шасі XWB3L31UD7A226424, що належав відповідачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АРС009911.

На підтвердження укладеного вищевказаного договору була укладена розписка про отримання коштів. Також відповідачем була надана нотаріально-посвідчена довіреність на імя позивача, згідно якої ОСОБА_1 отримав право розпорядження спірним транспортним засобом.

З метою продажу транспортного засобу позивач звернувся до Регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області, однак отримав відмову в звязку з накладенням арешту на майно боржника по виконавчому провадженню № 45292886, боржником за яким являється ОСОБА_4

Позивач вказує, що в дійсності ним був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу, сторонами було погоджено усі умови договору, здійснено повний взаєморозрахунок, передано майно та жодних претензій один до одного стосовно виконання умов договору сторони не мали.

У звязку з викладеним, згідно уточнених позовних вимог, позивач просить визнати визнати договір купівлі-продажу автомобіля ОСОБА_3 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 шасі XWB3L31UD7A226424 укладений 20 жовтня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним.

У судове засідання позивач не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. В заяві позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином. Від відповідача надійшла заява, якою позовні вимоги відповідачем визнаються, та в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Згідно ст.197 ЦК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АРС009911 (а.с. 9) ОСОБА_2В є. власником автомобіля ОСОБА_3 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 шасі XWB3L31UD7A226424./а.с.19-20/

Як убачається із розписки від 20 жовтня 2011 року (а.с. 9) ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 5000,00 доларів США за автомобіль марки «ОСОБА_3 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 шасі XWB3L31UD7A226424, тобто за вищевказаний транспортний засіб, претензій майнового характеру не має.

Крім цього, відповідач надав позивачеві довіреність від 20.10.2011 року на право керування, розпорядження вищевказаним автомобілем та вчинення щодо нього інших юридичних дій (а.с. 10).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Стаття 41 Конституції України наголошує на праві кожної людини володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 13 Основного Закону Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Тобто, договір купівлі-продажу виконаний сторонами частково, а саме проведено повний розрахунок по договору, у звязку з чим договір купівлі-продажу може бути визнаний дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, договір купівлі-продажу може бути визнаний в судовому порядку дійсними оскільки момент вчинення для такого договору не повязується з його державною реєстрацією.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином повідомляв відповідача про час та місце нотаріального посвідчення договору.

Згідно ст.620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання.

Слід мати на увазі, що у тому разі, коли одна із сторін договору купівлі-продажу, який всупереч вимогам Закону не посвідчений нотаріально, виконала його повністю або частково, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення, то сторона, яка виконала договір, вправі звернутися до суду з позовом про визнання договору дійсним. Відповідна вимога може бути заявлена цією стороною і в процесі вирішення спору, пов'язаного з виконанням договору купівлі-продажу.

З матеріалів справи вбачається, що умови договору купівлі-продажу повністю відповідають нормам чинного законодавства, що надає позивачу правові підстави для реєстрації за ним права власності на майно.

Відповідно до ст. 526 Цивільного процесуального кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 527 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу укладеним законні та обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства, визнані відповідачем в повному обсязі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 235, 328 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу укладеним задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля ОСОБА_3 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 шасі XWB3L31UD7A226424, який укладений 20 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за яким ОСОБА_1 (покупець) придбав автомобіль ОСОБА_3 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 шасі XWB3L31UD7A226424 за обумовлену суму (5000 доларів США), а ОСОБА_2 (продавець) відчужив вищевказаний автомобіль.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в 10- денний строк з дня проголошення рішення.

Сторонами, які не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Редько О.В.