Справа № 530/1650/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

19.04.2017 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Демянченка С.М, секретарі Тараненко Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради Полтавської області, про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні.

З позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді машиніста каналізаційної насосної станції в Зіньківському виробничому управлінні житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради. Відповідно до наказу № 09-к параграф 1 від 23.03.2012 року по Зіньківському ВУЖКГ з 23.03.2012 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи по ст.36 п.1 КЗпП України за згодою двох сторін. Позивач ОСОБА_1 вказує, що при його звільненні всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України не було проведено повного розрахунку по заробітній платі. Внаслідок чого станом на 01.10.2016 року заборгованість за час затримки виплати розрахунку при звільненні за період з 23.03.2012 року по 01.10.2016 рокуЗіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради перед ним складає 274098 грн. 62 коп. Податок з доходів фізичних осіб враховано при здійсненні розрахунку суми до виплати. Позивач зазначає, що вищевказані обставини встановлені рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.04.2013 року, яке набрало законної сили 10 червня 2013 року. Судове рішення відповідачем не виконано та фактичний розрахунок з позивачем не проведено. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що затримка виплати при звільненні становить 1129 робочих днів. Середньоденний заробіток вирахуваний згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року, він складає 242 грн. 78 коп. Також зазначає, що строк затримки розрахунку у виплаті йому середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні починається з 23 березня 2012 року. Станом на дату звернення до суду затримка у проведенні розрахунку становить 1129 робочих днів. Посилаючись на вищевикладені обставини та на положення ст. 61 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України та навівши відповідний розрахунок розміру середнього заробітку за період з 23.03.2012 року по 01.10.2016 року позивач ОСОБА_1 просить стягнути з Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні з 23.03.2012 року по 01.10.2016 року, виходячи з середньоденного заробітку 242 грн.78 коп.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 16.02.2017 року залучено по справі в якості третьої особи Зіньківську міську раду Полтавської області (а.с.30).

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.03.2017 року прийнято до провадження заяву про збільшення позовних вимогОСОБА_1 до Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні( а.с.40).

З заяви ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить стягнути з Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні з 23.03.2012 року по 01.03.2017 року в сумі 299347 грн.74 коп. та судовий збір,допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць в сумі 5341 грн. 16 коп. (а.с.36-37).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав збільшені позовні вимоги, послався на обставини викладені в позовній заяві про збільшення розміру позовних вимог, представник відповідача голова ліквідаційної комісії Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради Полтавської області ОСОБА_2 збільшені позовні вимоги визнав частково, третя особа представник Зіньківської міської ради Полтавської області за довіреністю ОСОБА_3 проти задоволення збільшених позовних вимог заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника відповідача голову ліквідаційної комісії Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради ОСОБА_2, представника третьої особи Зіньківської міської ради Полтавської області за довіреністю ОСОБА_3, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, а також оглянувши матеріали цивільної справи № 1607/1885/2012 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ВУЖКГ Зіньківської міської ради про стягнення недорахованої заробітної плати приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 до Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні підлягають до задоволення з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 працював на посаді машиніста каналізаційної насосної станції в Зіньківському виробничому управлінні житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради. Відповідно до наказу № 09-к параграф 1 від 23.03.2012 року по Зіньківському ВУЖКГ з 23.03.2012 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи по ст.36 п.1 КЗпП України - за згодою двох сторін (а.с.9).

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.04.2013 року, яке набрало законної сили 10 червня 2013 року (а.с. 49-52 ), встановлено, що при звільненні ОСОБА_1 розрахунок з ним проведений не був, і за наслідками розгляду його цивільного позову було ухвалене рішення про стягнення зЗіньківського виробничого управління житлового комунального господарства Полтавської області на користь ОСОБА_1 39794 (тридцять дев'ять тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн.62 коп. недорахованої заробітної плати, та 3124 (три тисячі сто двадцять чотири) грн. 01 коп. заборгованості за невикористану відпустку та 3475 (три тисячі чотириста сімдесят п'ять) грн. витрати повязані з проведенням експертизи. При цьому, вищевказаним рішенням суду встановлено і по суті сторонами не заперечувалося, що з урахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 обчислена і складає 242 грн.78 коп. Отже, виходячи з положень ч.3 ст.61 ЦПК України про те, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, суд при розгляді позовних вимог ОСОБА_1 до Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні працівника бере для розрахунків середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 у розмірі 242 грн.78 коп., що визначена у рішенні Зіньківського районного суду від 17 квітня 2013 року, яке набрало законної сили 10 червня 2013 року.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2013 року, яке набрало законної сили 10 червня 2013 року позовні вимогиОСОБА_1, ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто із Зіньківського Виробничого управління житлового комунального господаврства Полтавської області на користь ОСОБА_1 39794 (тридцять дев'ять тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн.62 коп. недорахованої заробітної плати, та 3124 (три тисячі сто двадцять чотири) грн. 01 коп. заборгованості за невикористану відпустку та 3475 (три тисячі чотириста сімдесят п'ять) грн. витрати повязані з проведенням експертизи.

Стягнуто із Зіньківського виробничого управління житлового комунального господарства Полтавської області на користь ОСОБА_4 48976 (сорок вісім тисяч дав'ятсот сімдесят шість) грн. 47 коп. заборгованості по недорахованій заробітній платі 19158 (дев'ятнадцять тисяч сто п'ятдесят вісім) грн. 25 коп. заборгованості по компенсації за невикористану відпустку та 3475 ( три тисячі чотириста сімдесят п'ять) грн. за витрати повязані з проведенням експертизи.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено( а.с.50-52).

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області від 10.06.2013 року рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2013 року залишено без змін ( а.с.53-56).

В даному рішенні суду встановлено, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З записів в трудовій книжці ОСОБА_1, вбачається, що згідно наказу № 09-к від 23.03.2012 року ОСОБА_1 було звільнено з посади директора на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.9).

06.06.2012 року Зіньківська міська рада прийняла рішення про ліквідацію Зіньківського виробничого управління Зіньківської міської ради як платоспроможної юридичної особи. На банківські рахунки ОСОБА_1, які були відкриті на вимогу голови ліквідаційної комісії Зіньківського ВУЖКГ, надійшло 1005 грн., 300 грн. та 3000 грн. Всього Зіньківським ВУЖКГ позивачу сплачено 4305 грн. Отже, станом на 01.03.2017 рік борг Зіньківського ВУЖКГ по заробітній платі ОСОБА_1 становить 299347 грн.74 коп.

Отже, на даний час, починаючи з 18 квітня 2013 року рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2013 року, яке набрало законної сили 10 червня 2013 року не виконано, заборгованість по заробітній платі та середньому заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати по вищевказаному судовому рішенню ОСОБА_1 не погашена.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно врахувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе в цьому відсутності своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення.

Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Проведення процедури по ліквідації районної друкарні не є підставою, яка перешкоджає застосуванню вимог ст. 117 КЗпП України при невиплаті заробітної плати.

Отже, провівши системний аналіз положень КЗпП України вбачається, що передбачений ч.1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому, визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Таким чином, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 29 січня 2014 року. Такого самого по суті висновку дійшов і суд касаційної інстанції в ухвалах від 16 травня 2012 року (№6-47110св11) та від 18 липня 2012 року (№6-14417св12).

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 242 грн. 78 коп.

Затримка виплати належних ОСОБА_1 сум при звільнення станом на 01.03.2017 року становить 1233 робочих днів.( а.с.37-39).

Суд приходить до висновку, що в межах розгляду даного позову строк затримки розрахунку при звільненні починається з 23.03.2012 року. Компенсація за затримку розрахунку при звільненні підлягає виплаті ОСОБА_1 за 1233 робочих днів (при цьому виходячи з положень ст. 11 ЦПК України (меж позовних вимог) суд бере за основу дні, які вказані у позовній заяві та у позовній заяві про збільшення розміру позовних вимог позивачем у справі. Відповідно до листа Мінсоцполітики України від 23.08.2011 року № 8515/0/14-11/13« Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік», кількість робочих днів в 2012 році помісячно становить:

1.Квітень 2012 року - 20 ( кількість робочих днів) х 242, 78 грн. = 4855,6 грн.

2.Травень 2012 року - 20 х 242,78=4855,6 грн.

3.Червень 2012 року - 19 х 242,78 = 4612,82 грн.

3.Липень 2012 року - 22 х 242,78 = 5341,16 грн.

4.Серпень 2012 року - 22 х 242,78= 5341,16 грн.

5.Вересень 2012 року - 20 х 242,78= 4855,60грн.

6.Жовтень 2012 року - 23 х 242,78 = 5583,94 грн.

7.Листопад 2012 року - 22 х 242,78 = 5341,16 грн.

8.Грудень 2012 року - 21 х 242,78 = 5098,38 грн.

Всього : за 2012 рік - 189 х 242,78 = 45885,42 грн.

Відповідно до листа Мінсоцполітики України від 21.08.2012 року № 9050/0/14-12/13 « Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013рік», кількість робочих днів в 2013 році помісячно становить: 251 х 242,78 = 60937,78 грн.

Відповідно до листа Мінсоцполітики України від 04.09.2013 року № 9884/0/14-13/13 « Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014рік», кількість робочих днів в 2014 році становить 251 х242,78=60937,78 грн.

Відповідно до листів Мінсоцполітики України від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13 « Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015рік» та від 18.09.2015 року № 560/13/133-15 кількість робочих днів в 2015 році становить 251 х242,78= 60937,78 грн.

Відповідно до листа Мінсоцполітики України від 20.07.2015 року № 10846/0/14-15/13 « Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік», кількість робочих днів в 2016 році становить : 251 х 242,78 =60937,78 грн.

Відповідно до листа Мінсоцполітики України від 05.08.2016 року № 11535/0/14-16/13 « Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік», кількість робочих днів в 2017 році помісячно становить :

1 Січень 2017 року-20х 242,78= 4855,60 грн

2 Лютий 2017 року-20 х 242,78= 4855,60 грн

Всього: 40 х 242,78= 9711,20 грн

Разом 1233 дні х 242,78 грн = 299347,74 грн

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 до Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні підлягають до задоволення.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.ст.79,88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2993 грн.47 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.116, 117 КЗпП України, ст. 10,11,60,61,79,88, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 до Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради Полтавської області, третя особа Зіньківська міська рада Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради (38100 м.Зіньків, вулиця Шевченка,30,Полтавської області) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні з 23.03.2012 року по 01.03.2017 включно в сумі 299347 (двісті девяносто девять тисяч триста сорок сім) грн. 74 коп.

Судове рішення в частині виплати заробітної плати за один місяць в сумі 5341 (пять тисяч триста сорок одна) грн. 16 коп. підлягає до негайного виконання.

Стягнути з Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства Зіньківської міської ради (38100 м. Зіньків, вулиця Шевченка, 30, Полтавської області 2993 (дві тисячі девятсот девяносто три) грн. 47 судового збору на користь: одержувач Державної Судової Адміністрації України, код банку утримувача 820019, рахунок 0001, отримувач коштів: ГУК у місті Києві 22030106, , код класифікації доходів бюджету 22030106 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлено 20.04.2017 р

Суддя-