Справа №473/3335/15-ц 17.07.2017 17.07.2017 17.07.2017
Провадження №22-ц/784/747/17
Справа №473/3335/15 - ц
Провадження №22-ц/784/747/17 Головуючий у першій інстанції - Ротар М.М.
Категорія 34 Доповідач апеляційної інстанції - Самчишина Н.В.
Рішення

Іменем України

17 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, належно повідомлених про час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2017 року ухвалене за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенська міська рада Миколаївської області, Інспекція Державного архітектурного будівельного контролю, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок самовільного будівництва, усунення перешкод у користуванні власністю,

встановила:

В серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_5, який обґрунтовувала наступним.

Вона є власницею та проживає з малолітнім сином в квартирі АДРЕСА_1. ЇЇ сусід ОСОБА_5, є власником квартири АДРЕСА_2, яка є складовою вказаного будинку.

З червня 2014 року відповідач самовільно почав будівельні роботи по реконструкції та переплануванню належної йому квартири, які не завершив. Відповідач розібрав свою квартиру, чим порушив конструктивну цілісність будинку та його перекриття і покрівлі.

Через те, що фронтон будівлі будинку був розібраний відбулося затікання стелі атмосферними опадами та зацвітання внутрішніх стін житлової кімнати позивача, виникнення глибоких проникаючих тріщин в стіні, промокання стелі та пошкодження дерев'яної підлоги, внаслідок чого їй було завдано майнову шкоду. Розмір витрат на відновлення приміщення квартири обґрунтовувала кошторисом, складеним спеціалістом на її замовлення.

Посилаючись на те, що внаслідок цього їй спричинена майнова та моральна шкода, позивач просила стягнути з відповідача на відшкодування майнової шкоди 15 997 грн., 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, витрати на виготовлення кошторису в сумі 1 200 грн. та понесені нею судові витрати. Крім того, позивач просила зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом приведення її квартири у первісний стан та виконати ремонт стелі та покрівлі будинку, які межують з її квартирою та протиправно зруйновані.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2015 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійниї вимог щодо предмета спору залучено до участі у справі Інспекцію Державного архітектурного будівельного контролю.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на недоведеність та безпідставність позову.

-2-

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду змінити, задовольнивши позовні вимоги, а саме стягнути з відповідача на її користь 15 997 грн. на відшкодування майнової шкоди для виконання необхідних ремонтно-будівельних робіт, 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1 200 грн. витрат на виготовлення кошторису та понесені судові витрати.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Отже, з огляду на мотиви апеляційної скарги оскаржується рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування шкоди, в іншій - не оскаржується, а тому відповідно до ст. 303 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та безпідставності.

Проте, з таким висновками суду повністю погодитися не можна.

Відповідно до частин 1,2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

Вказана квартира розташована на першому поверсі одноповерхового будинку, складається з однієї кімнати, житловою площею 13, 0 кв.м., загальною площею 34, 2 кв.м. (а.с.10-14).

Власником квартири АДРЕСА_2, розташованої на першому поверсі в цьому ж будинку, яка складається з однієї кімнати, житловою площею 15, 5 кв.м., є відповідач ОСОБА_5 (а.с.64-73). Квартири сторін мають суміжну стіну та спільний дах.

У 2014 році відповідач почав проводити будівельні роботи на об'єкті «Капітальний ремонт квартири», без відповідних документів, що надають право виконувати такі роботи та без затвердженої проектної документації. За такі дії ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності (а.с.136-170).

-3-

За змістом актів від 27 березня та 15 жовтня 2015 року, що складені Управлінням Державного архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївської області, перевірками дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил встановлено, що у 2014 році ОСОБА_5 розпочато капітальний ремонт квартири, а саме: замінено внутрішні дерев'яні перегородки квартири на цегляні, демонтовано віконні та дверні блоки квартири, демонтовано поли квартири, демонтовано частину покрівлі та перекриття будинку (а.с.137-138, 147-148).

З відповіді виконкому Вознесенської міської ради від 17 квітня 2015 року № ОП-43, акту обстеження від 09 квітня 2014 року, вбачається, що позивач зверталася до виконавчого комітету міської ради з приводу перевірки стану її квартири через початий ремонт квартири відповідачем, у зв'язку з чим була направлена комісія в будинок по АДРЕСА_1, яка встановила в житловій кімнаті квартири позивача під стелею та між двома стінами плісеневу, утворену внаслідок підвищеної вологості в кімнаті, під стелею тріщини від 0, 1 до 0,5 мм При обстежені квартири відповідача встановлено, що будівництво не завершено, будівля перекрита плитами перекриття, відсутній дах та водовідведення дощових вод, внаслідок чого затікає стіна квартири позивача, про що було складено відповідний акт. Позивачу рекомендовано для більш детального з'ясування причин походження тріщин та цвілі на стінах квартири звернутися до відповідної спеціалізованої організації (а.с.7, 58).

Під час розгляду справи, ухвалою суду першої інстанції від 17 грудня 2015 року, за клопотанням відповідача ОСОБА_5, зокрема для з'ясування обсягу та причин пошкодження у квартирі позивача та вартості відновлювальних робіт, була призначена судова будівельно-технічна експертиза, яка не проведена через несплату рахунку, що покладено на відповідача та незадоволення клопотання експерта.

Крім того, ухвалою суду апеляційної інстанції від 03 квітня 2017 року, за клопотанням позивача, для з'ясування вищезазначених питань було призначено судову будівельно-технічну експертизу, яка не проведена через несплату рахунку, що покладено на позивача.

В силу статті ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

На підтвердження своїх позовних вимог позивач, окрім вищезазначеного, надала звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта - квартири АДРЕСА_1 затвердженого спеціалістом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_6 від 21 червня 2015 року, проведеного за її замовлянням.

За змістом цього звіту, в квартирі ОСОБА_3 встановлено, що з причини відсутності замощення фронтону будівлі, яку самовільно розібрав сусід (відповідач), відбувається затікання стелі та зацвітання внутрішніх стін житлової кімнати; спостерігається виникнення глибоких проникаючих тріщин в стінах та стелі в результаті промокання стелі; дерев'яна підлога під час протікання стелі намокла, дошку покрутило, з'явилися тріщини та підірвало від основи; підлога потребує заміни.

В результаті події пошкоджені і вимагають ремонту: підсилення стелі (S = 17,64 кв.м), ремонт шпарування та фарбування стелі 17, 64 кв.м. та стін 20,16 кв.м. До виконання вищевказаних робіт оброблення стелі та двох стін житлової кімнати антигрибковим антисептиком, заміна підлоги в житловій кімнаті площею 17, 64 кв.м.

Загальна вартість ремонтно-будівельних робіт складає 15 997 грн.

Відповідно до звіту того ж спеціаліста від 15 грудня 2016 року в квартирі позивача встановлено, що на існуючих цегляних перегородках (встановлені між сусідніми квартирами, замість дерев'яних перегородок) спостерігаються об'ємні мокрі цвілі плями

-4-

по причині зовнішнього промокання стелі та стін, відпадання штукатурки і листів великими масивами на площі понад 50 %; при простукуванні штукатурка легко відстає або розбирається руками. Також конденсат з'являється по причині того, що сусідня квартира не експлуатується, не опалюється та знаходиться на стадії незавершеного будівництва. Підлога з деревинностружкових плит. По периметру стін житлової кімнати, які межують з новобудовою спостерігаються зацвітання плінтусів та плит ОСБ (а.с.175-189).

Цим звітом передбачені аналогічні зі звітом від 21 липня 2015 року пошкодження, які вимагають ремонту.

На думку колегії, висновки ОСОБА_6, названі, як звіти, в силу статей 54, 64 ЦПК України, можна вважати письмовими доказами у справі, оскільки вона володіє спеціальними знаннями та навичками в області будівництва.

З акту обстеження комісії виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 28 грудня 2016 року, вбачається, що в житловій кімнаті квартири АДРЕСА_1 стіни та стеля знаходяться у вологому стані, стеля, стіни, підлога житлової кімнати частково уражені грибком (а.с.193 - 194).

Враховуючи, що відповідно до наведених актів виконавчого комітету Воскресенської міської ради та звітів спеціаліста, причиною виникнення вказаних пошкоджень квартири позивача стало виконання відповідачем ремонтних робіт в належній йому квартирі, самовільне розібрання замощення фронтону будинку, то колегія суддів дійшла висновку про доведеність вини відповідача в мокротинні квартири позивача та причинного зв'язку з заподіянням шкоди у вигляді замокання квартири АДРЕСА_1, власником якої є позивач.

Отже, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції стосовно того, що вина відповідача у спричинені позивачу майнової шкоди не доведена, помилкові, оскільки спростовуються наявними у справі доказами. Протиправність дій відповідача презюмується, а протилежного ним не доведено.

Крім того, згідно копії квитанції від 02 липня 2015 року за складання звіту про обстеження технічного стану будівлі (квартири позивача) ОСОБА_3 сплачено 1 200 грн., що вимушено витратила позивач та підлягають включенню в розмір шкоди (а.с.9).

На встановлені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.

За таких обставин, рішення суду на підставі п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих вимог.

Крім того, внаслідок порушення майнових прав позивачу спричинена й моральна шкода, яка полягає в душевних переживаннях, порушенням узвичаєного способу її життя та вимагає від неї додаткових зусиль для відновлення попереднього стану квартири. Моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

На зазначене, районний суд не звернув уваги, а тому безпідставно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

В зв'язку з чим рішення районного суду в цій частині підлягає скасуванню на підставі п.4 ч. ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, колегія суддів враховує конкретні обставини цієї справи, характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, ступінь їх доведеності, ступінь вини відповідача, його майновий стан, а також виходячи із засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1 000 грн.

-5-

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати - судовий збір у розмірі 499 грн. 38 коп. (243 грн. 60 коп. сплачені в суді першої інстанції + 255 грн. 78 коп. за подану апеляційну скаргу) та на користь держави 24 грн.36 коп. (недоплаченого позивачем в суді першої інстанції).

З позивача на користь держави підлягає стягненню 219 грн. 24 коп. несплаченого судового збору в суді першої інстанції, що відповідає 10 % задоволених позовних вимог немайнового характеру (1000 грн. компенсації моральної шкоди).

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось, тому не було предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди, а також судових витрат скасувати та ухвалити в цих частинах нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17 197 (сімнадцяти тисяч сто дев'яносто сім) грн. та в рахунок компенсації моральної шкоди 1 000 (одну тисячу) грн..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 499 грн. 38 коп. в обох судових інстанціях.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 24 грн. 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 219 грн. 24 коп.

Рішення суду першої інстанції в іншій частині залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова