Справа № 287/381/17-ц
У х в а л а

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

10.10.2017 року м.Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

09.10.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши заяву, вважаю, що в прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

Згідно із вимогами ч. 1ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту, зокрема, - визначені Сімейним Кодексом України

Відповідно до ч. 3ст. 15 ЦПК України, суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ч. 1ст. 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.96 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України в редакції закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року визначено, що судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Крім того, за редакцією частини 5 статті 183СК України, що діє з 08.07.2017р., той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Із змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить видати судовий наказ про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_3, у розмірі однієї чверті частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто така заявлена вимога не передбачена ст. 96 ЦПК України. Адже умовою для видачі судового наказу ст. 96 ЦПК України встановлює два випадки видачі судового наказу про стягнення аліментів, відповідно до умов п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, є вимога про стягнення аліментів на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, або відповідно до умови п. 4-1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, є вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: заявлено вимогу, не передбачено ст. 96 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 7 ст. 100 ЦПК України питання про відкриття наказного провадження або відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу суддя вирішує не пізніше наступного дня з дня надходження заяви до суду, закінчення строку, встановленого для усунення недоліків заяви про видачу судового наказу та не пізніше наступного дня після отримання судом у передбаченому порядку інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що оскільки заявником заявлено вимогу не чітко передбачену ст. 96 ЦПК України, а поєднано дві в одну, тому вбачається спір щодо розміру аліментів, отже у прийнятті заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 95, ст. 96, ст. 100 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - відмовити.

Відмова у прийняті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Копію ухвали, заяву з додатками повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В. В. Волощук