15 листопада 2017 року
Справа № 489/3174/17
Номер провадження 2/489/1865/17
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря Сироватки Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втративши право на реєстрацію та використання житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання втратившим право на реєстрацію та використання житловим приміщенням ОСОБА_2 Свої вимоги мотивував тим, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у будинку, що належить йому на праві власності згідно Свідоцтва про право на спадщину, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Передова, буд. № 63. В 2012 р. відповідач виїхав з даного помешкання. В подальшому відповідач житлом не користується, ніякої участі у його утриманні не приймає. При цьому з реєстрації знятий не був. На даний час його місцезнаходження невідоме.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати втратившим право на реєстрацію та використання житловим приміщенням ОСОБА_2 будинком № 63 по вул. Передова в м. Миколаєві.

Відповідно до заяви, позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обємі та просив їх задовольнити, розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2010 р., виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради (свідоцтво про право на спадщину від 10.02.2009 р. № 1-209) ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок № 63 по вул. Передова в м. Миколаєві.

Відповідно до Будинкової книги ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до Акту про не проживання, завіреного ЖКП ММР "Південь" ОСОБА_3 з 2014 р. за адресою: м. Миколаїв, вул. Передова, буд. № 63 не проживає.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них (ст.ст. 379, 380 ЦК ).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на реєстрацію.

Проте такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвістно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право на реєстрацію є зайвими, оскільки рішення суду щодо визнання його таким, що втратив право на користування будинком, є достатньою підставою для зняття його з реєстрації у спірній квартирі.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку та зняття його з реєстраційного обліку, обґрунтовані, однак підлягають задоволенню частково.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 88, 212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право на реєстрацію та використання житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 63 по вул. Передова в м. Миколаєві.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова