АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/14/17 Номер провадження 22-ц/786/2640/17Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Одринської Т.В., Триголова В.М.

при секретарі Рибак О.О.

за участі представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2017 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Інвест Полтава» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Полтаваагротранс», орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтава раді про виселення з житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ТОВ «Житло Інвест Полтава» звернулось до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах відповідно до заяви від 10 квітня 2017 року (а.с.86-88), просило усунути перешкоди у користуванні приватною власністю, а саме житловою кімнатою № 719, розташованої у приміщенні гуртожитку по вул. Київське Шосе, 56 у м. Полтаві та виселити ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 із вказаної кімнати.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що воно є власником 3809/5000 частини гуртожитку по вул. Київське Шосе, 56 у м. Полтаві, у тому числі й кімнати № 719, що розташована на сьомому поверсі будівлі гуртожитку.

Вказувало, що відповідачі за відсутності будь-яких законних підстав проживають у вказаній кімнаті, чим перешкоджають йому, як власнику, вільно користуватися та розпоряджатися кімнатою.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2017 року позовні вимоги ТОВ «Житло Інвест Полтава» задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні житловою кімнатою № 719 у приміщені гуртожитку № 56 по вул. Київське Шосе у м. Полтаві шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 із вказаної кімнати без надання іншого житлового приміщення.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Житло Інвест Полтава» до нї та неповнолітньої ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ТОВ «Житло Інвест Полтава» на праві спільної часткової власності належить 3809/5000 частини будівлі гуртожитку по вул. Київське Шосе, 56 у м. Полтаві, до якої входить і кімната № 719, площею 27 кв.м.

ОСОБА_7 з донькою ОСОБА_8 отримала право на зайняття житлової площі гуртожитку, а саме кімнати №719, відповідно до ордеру № 77 від 25 лютого 1998 року, виданого АТ «Полтаваагротранс», якому на той час на праві власності належало приміщення гуртожитку та з яким був укладений договір оренди житла. Вказаний ордер на житлове приміщення недійсним не визнавався.

На час розгляду справи у спірному житловому приміщенні зареєстровані та проживають ОСОБА_3 та її неповнолітня донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_5 був зареєстрований у спірному житловому приміщенні з 19 лютого 1997 року, проте з 21 жовтня 2016 року знятий з реєстраційного обліку та на даний час зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 була зареєстрована у спірному житловому приміщенні з 25 квітня 2000 року, проте з 11 серпня 2015 року знята з реєстраційного обліку та на даний час зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення місцевого суду в частині виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Житло Інвест Полтава» суд першої інстанції виходив із того, що припинення права власності на спірне житлове приміщення у АТ «Полтаваавтотранс» потягло за собою припинення права користування таким приміщенням у відповідачів, оскільки останні не перебувають у договірних відносинах із новим власником житлового приміщення.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком місцевого суду.

Так, місцевим судом помилково оцінено характер спірних правовідносин та не правильно застосовано до норми матеріального права, а саме не застосовано закон, який підлягав застосуванню, зокрема ст. 47 Конституції України, ст. 132 ЖК України та п. 11 Положення про гуртожитки.

Так, судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що на час розгляду справи будівля № 56 по вул. Київське Шосе у м. Полтаві є гуртожитком та її статус змінений не був, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню спеціальне законодавство, що врегульовує житлові права мешканців гуртожитків.

Безпідставними є посилання місцевого суду на правову позицію, висловлену 27 травня 2015 року Верховним Судом України у справі № 6-92цс15, оскільки у вказаній справі предметом розгляду було право користування приміщенням магазину, у той час як нежитлові приміщення магазину та будівлі гуртожитку мають різний правовий статус, а питання щодо їх користування врегульовані різними нормативно-правовими актами цивільним та житловим законодавством відповідно. Таким чином, висловлена Верховним Судом України правова позиція не може бути застосована при вирішенні даної справи.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до п. 11 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 квітня 2015 року № 84 виселення з гуртожитків здійснюється відповідно до статті 132 Житлового кодексу Української РСР.

Статтею 132 ЖК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких мешканця гуртожитку може бути виселено з житлового приміщення без надання іншого житла. Даний перелік не містить такої підстави для виселення мешканців гуртожитку, як зміна власника гуртожитку, у якому розташоване зайняте ними житлове приміщення.

Таким чином, з доводів позовної заяви ТОВ «Житло Інвест Полтава» не вбачається підстав для виселення відповідачів із займаного ними житлового приміщення.

Окрім того, необґрунтованими є доводи позивача щодо проживання відповідачів у приміщенні гуртожитку без належної на те підстави.

Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Відповідний ордер було видано АТ «Полтаваагротранс» (а.с. 42), що вказує на правомірність вселення ОСОБА_3 та членів її сімї до кімнати № 719 у гуртожитку по вул. Київське Шосе, 56 у м. Полтаві.

Відповідно до ст. 18 ч. 1, 2 ЗУ «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Таким чином, неповнолітня ОСОБА_6 має право на зайняття житлового приміщення, яким користується її матір.

За таких обставин, не підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ «Житло Інвест Полтава» про виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ним було ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Житло Інвест Полтава» про виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_6, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з ТОВ «Житло Інвест Полтава» підлягають стягненню судові витрати, понесені ОСОБА_3 у звязку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2017 року в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Інвест Полтава» до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про виселення та в частині стягнення з ОСОБА_3В, судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Інвест Полтава» до ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_9 про виселення з житлового приміщення відмовити.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Інвест Полтава» на користь ОСОБА_3 704 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_10

--//-- ОСОБА_11

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1