Справа № 541/1019/16-ц
Провадження № 2-п/541/7/2017
У Х В А Л А

21 липня 2017 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі - Непокупній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргород заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду від 03 березня 2016 року, ухваленим у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що 03 березня 2017 року суд не мав права виносити заочного рішення по справі, оскільки на це у нього не було згоди позивача. Крім того, він не був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи. Судовий розгляд 23 грудня 2016 року не було проведено за заявою представника позивача. Ним на цю дату не отримувалася судова повістка про що свідчить роздруківка з офіційного сайту Укрпошти. Не отримувалося ним і ряд інших повісток, про що також свідчить офіційний сайт Укрпошти, а отже він не був належним чином повідомленим про час розгляду справи. За місцем фактичного проживання йому судові повідомлення не вручалися. Крім того зазначає, що банк не надав жодних доказів, які підтверджують отримання ним кредитних коштів, розрахунок позивача не містить інформації про те куди направлялися, тобто, як витрачалися сплачені ним кошти, в ньому не зазначено розрахунковий період, загальну суму залишку заборгованості за кредитом та відсотками на дату розрахунку. Позивачем в односторонньому порядку підвищено відсоткову ставку за користування кредитом. Запропонований банком порядок погашення кредиту є непрозорим. Термін погашення кредиту не настав, а закінчується він 20.12.2026 року. Додаткової угоди, щодо зміни терміну повернення кредиту не укладалося. Позивач в позові не ставить питання про розірвання кредитного договору. Графік платежів не відповідає вимогам нормативних актів Національного банку України. Окремі пункти договору є незаконними, зокрема щодо права банку в односторонньому порядку змінювати розмір процентів. Незаконним вважає і пункт договору, який передбачає, що договір діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором. Зважаючи на викладене, просить суд скасувати заочне рішення Миргородського міськрайонного суду від 03 березня 2017 року та призначити справу до судового розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 свою заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав викладених в заяві. Крім того, посилався на ту обставину, що отримавши від банку кошти в сумі 21500 доларів США, він на даний час сплатив позивачеві більше 27 тисяч доларів США.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 просила заяву задовольнити. При цьому вказала на наявність допущених судом порушень норм матеріального та процесуального права при винесенні спірного рішення по справі, а також на наявність фальсифікацій у справі, що стосується відправлення поштових повідомлень та щодо наявності згоди представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на винесення заочного рішення. Заочне рішення суду від 03 березня 2017 року просила скасувати та призначити справу до судового розгляду на загальних підставах.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанку» в судове засідання не зявився.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився.

Як вбачається із матеріалів справи, справа призначалася до судового розгляду неодноразово. Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день та час судового розгляду справи за місцем реєстрації у відповідності до вимог ст. 74 ч.5 ЦПК України : 23 грудня 2016 року, 30 січня 2017 року, 03 березня 2017 року. Твердження відповідача, про те, що судові повідомлення йому не направлялися, про що свідчить офіційний сайт Укрпошти не відповідають дійсності, оскільки на сайті Укрпошти зазначено, що офіційна інформація про поштові відправлення зберігається лише протягом 6 місяців, зважаючи на що отримати таку інформацію за судові повідомлення направлені в 2016 році відповідач і не міг в червні 2017 року.

Відповідач ОСОБА_1 достовірно знав про знаходження в Миргородському міськрайонному суді справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», знайомився з матеріалами справи, оскаржував до Апеляційного суду Полтавської області ухвалу Миргородського міськрайонного суду про відкриття провадження по справі, а отже, міг при бажанні подати до суду заперечення проти позову та зявитися в судове засідання, але цього не зробив, а отже суд при винесенні рішення виходив виключно з наявних у справі доказів наданих ПАТ КБ «ПриватБанком».

Позивач давав суду свою згоду на винесення заочного рішення, про що мається відповідне клопотання в позовній заяві та в заяві представинка банку, що була направлена ним на адресу суду електронною поштою 03.03.2017 року (а.с.150).

Посилання відповідача ОСОБА_1 на порушення судом його права на участь у розгляді справи є безпідставним. Крім того, судові повідомлення направлялися відповідачу ОСОБА_1 і за місцем фактичного проживання, але ним також не отримувалися.

Небажання відповідача надавати заперечення до позову та докази, якими вони обґрунтовуються, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. При винесенні рішення суд виходив із свободи договору, адже відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору… Положення кредитного договору на які посилається відповідач в заяві, незаконними не визнані, а отже у суду не було підстав їх не враховувати при винесенні рішення.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та свідчили б про поважність причин неявки в судове засідання та неповідомлення про це суду, отже підстав для скасування заочного рішення немає.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 231-233 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Миргородського міськрайонного суду від 03 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Розяснити заявнику ОСОБА_1 право на оскарження заочного рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5