АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/5053/17 Головуючий 1 інстанції
Справа № 643/8978/16-ц ОСОБА_1
Категорія: комунальні Доповідач Хорошевський О.М.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Бровченка І.О.,

ОСОБА_2

за участю секретаря - Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2017 року по справі за позовом дочірнього підприємства «Житлово-експлуатаційне управління» до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року дочірнє підприємство «Житлово-експлуатаційне управління» звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В обґрунтування зазначено, що відповідач є власником та користуються житловою площею за адресою: АДРЕСА_1 та не виконує своїх обовязків по оплаті наданих позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.12.2014 року по 01.07.2016 року становить 9626,17 грн., з яких: основний борг 5000,80 грн., індекс інфляції 4457,00 грн. та три проценти річних 168,28 грн. яку позивач разом з судовими витратами просить стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь дочірнього підприємства «Житлово-експлуатаційне управління» заборгованість у сумі 9626,17 грн. та 1378,00 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Зазначає, що позивачем було надано невірний розрахунок суми боргу, який містить лише дані про нарахування квартплати і не містить даних про сплату нею заборгованості.

Пояснює, що відповідачем за попередні місяці було сплачено суму в три рази більшу ніж сума заборгованості, наведена в позовній заяві, а позивач, за невідомих відповідачу підстав, відносив сплачені суми на заборгованість, строк позовної давності щодо якої давно минув.

Також вказує, що відповідачем було невірно розрахований індекс інфляції, так як позивачем взято суму боргу, нараховану ним станом на травень 2016 року 5000,80 грн. та помножено її на загальний індекс інфляції за три роки 189%, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

Судова колегія не може повністю погодитись з таким висновком.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником та користується житловою площею за адресою: АДРЕСА_1, своїх обовязків, по оплаті наданих позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не виконує.

Згідно з ч. 2 п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року за змінами відповідно Постанові КМУ № 45 від 24 січня 2006 року власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 Житлового Кодексу України, п. 1 ч.10 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» споживачі зобовязані своєчасно сплачувати за споживчі житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом було встановлено, що «Житлово-експлуатаційне управління» добросовісно виконує взяті на себе зобовязання щодо обслуговування житлового будинку та утримання прибудинкової території, тобто фактично надає відповідачу зазначені послуги. Факт надання таких послуг не спростовано й відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем списувались грошові суми на погашення заборгованості за послуги, що надає позивач на висновки суду не впливають. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем сплачувалась заборгованість, що виникла у попередні періоди, між іншим і та, що була стягнута за рішенням суду.

Розрахунок заборгованості, що є предметом позову, у справі яка розглядається, зроблено позивачем з урахуванням зазначених обставин.

Разом з тим, суду апеляційної інстанції представником позивача було надано розрахунок інфляційних витрат та пояснено, що наданий суду першої інстанції розрахунок є помилковим.

Таким чином підлягає стягненню з відповідача: 5000,80 грн. + 168,28 грн. + 1690,78 грн., а всього 6759,86 грн.

Враховуючи, що наданий суду апеляційної інстанції розрахунок інфляційних витрат відповідає вимогам закону він може бути прийнятий судовою колегією.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2017 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь дочірнього підприємства «Житлово-експлуатаційне управління» заборгованість у загальній сумі 6759,86 грн., з яких: основний борг 5000,80 грн., три проценти річних 168,28 грн., індекс інфляції 1690,78 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - І.О. Бровченко

ОСОБА_2