Провадження № 2/344/255/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що відповідно до кредитного договору № 176К від 03.06.2008 року ОСОБА_2 отримав в установі банку кредит у розмірі 126000 гривень на термін до 03.06.2013 року, та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 20.03.2013 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № 176К від 03.06.2008 року. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшилась на 170983,15грн., а саме: відсотки у розмірі 119295,54грн., пеня у розмірі 51687,21грн. В забезпечення виконання зобовязань за договором № 176К між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Позивач зазначив, що відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Внаслідок неналежного виконання відповідачем обовязків за кредитним договором станом на 26.11.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 109944,93 грн., з яких: 48199,55 грн.- заборгованість за кредитом, 5,15 грн.- заборгованість по відсотках за користування кредитом, 56266,66 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 250грн. штраф (фіксована частина), 5223,57грн. штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь банку зазаначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору.

17.10.2016 року представник позивача уточнив позовні вимоги, а саме просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості в розмірі 109944,93 грн., з яких: 34249,55 грн.- заборгованість за кредитом, 32,98 грн.- заборгованість по відсотках за користування кредитом, 75662,40 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, та судові витрати.

10.08.2017 року представник позивача вдруге уточнив позовні вимоги, а саме просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості в розмірі 201459,30 грн., з яких: 27499,55 грн.- заборгованість за кредитом, 47,50 грн.- заборгованість по відсотках за користування кредитом, 164080,85 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 9831,40грн. штраф,250грн. штраф (фіксована частина) та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі в судове засідання 17.11.2017 року не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобовязується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 відповідно до кредитного договору № 176К від 03.06.2008 року отримав в установі ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 126000,00 гривень на термін до 03.06.2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Ціль завершення будівництва (а.с.8,9,10,11 т.1).

20.03.2013 року було укладено Додатковий договір до кредитного договору № 176К від 03.06.2008 року, відповідно до якого сторони узгодили суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до підписання цього Додаткового договору зменшити на 170983,15грн., а саме: відсотки у розмірі 119295,94грн., пеня у розмірі 51687,21грн.(а.с.146 т.1).

В забезпечення виконання зобов'язання за Договором №176К від 03.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 176К/DPI від 20.03.2013 року (а.с.148-149,150 т.1).Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

02.08.2016 року було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 176К від 03.06.2008 року ( а.с. 219 т.1), однак у визначений строк відповідач не виконав умови даного договору.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку кредитного договору.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №176К від 03.06.2008 року, станом 07.08.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 201459,30 грн., з яких: 27499,55 грн.- заборгованість за кредитом, 47,50 грн.- заборгованість по відсотках за користування кредитом, 164080,85 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 9581,40грн. штраф (а.с.104-108 т.2).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно розяснень викладених в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Як вбачається із довідки-розрахунку за оспорюваним кредитним договором пеня за несвоєчасне погашення платежів є неспівмірною із розміром основного боргу, так як значно перевищує розмір простроченого боргу та процентів, крім того, відповідач ОСОБА_2 На даний час не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, під час розгляду справи частково погасив заборгованість, а тому сума нарахованої неустойки (в даному випадку пені) підлягає в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшенню до розміру, який суд вважає справедливим з огляду на ступінь невиконання позичальником грошового зобов'язання, а саме до 25 000 грн.

Суд не приймає до уваги заяву представника відповідача про застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені, оскільки як вбачається з розрахунку розмір заборгованості по пені станом на 16.12.2014 року становить 171575,50 грн.

Крім того, суд вважає,що вимоги банку щодо стягнення з відповідачів 250грн. штрафу (фіксована частина) та 9581,40грн. штраф ( відсоток від суми заборгованості) не підлягає до задоволення,оскільки умовами договору передбачено нарахування пені, а стягнення штрафів є подвійною юридичною відповідальністю, що суперечить нормам Конституції України.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору № 176К від 03.06.2008 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яку відповідачі у добровільному порядку не погасили, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за договором № 176К від 03.06.2008 року, у розмірі 52547,05 грн., з яких: 27499,55 грн.- заборгованість за кредитом, 47,50 грн.- заборгованість по відсотках за користування кредитом, 25000,00 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 553, 554 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України, керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» із зарахуванням на рахунок № 3111, МФО 305299, , суму заборгованості за кредитним договором № 176 К від 03.06.2008 року у розмірі 52547 ( п'ятдесят дві тисячі пятсот сорок сім) гривень 05 копійок (з яких: 27499,55 грн.- заборгованість за кредитом, 47,50 грн.- заборгованість по відсотках за користування кредитом, 25000,00 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 824 гривні 59 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 824 гривні 59 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Татарінова О.А.