Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 30 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Гансецької І.А., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 22 травня 2017 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь шкоду, завдану скоєною дорожньо-транспортною пригодою, з яких 70145,58 грн. - матеріальна шкода, 750 грн. витрат за проведення експертизи та 20000,00 грн. - моральна шкода. В обґрунтування вимог зазначив, що 11 вересня 2014 р. в м. Житомирі на перехресті вул. Леваневського та вул.Східна сталася ДТП за його участю та участю відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1. Внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн., залишок склав 70147,58 грн., який позивач разом з понесеними витратами на експертні послуги та моральною шкодою просить стягнути з відповідача.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 22 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 68 898 грн. та моральну шкоду в розмірі 8000,00 грн., вирішено питання про судові витрати.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції були неповно з'ясовані обставини справи, порушені норми процесуального і матеріального права. Суд допустив неповноту при дослідженні доказів, не дав їм належної оцінки у сукупності з іншими доказами, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому зазначає, що висновок судової автотоварознавчої експертизи № 62 від 30.06.2016р., який покладений в основу рішення суду щодо визначення розміру заподіяної в результаті ДТП позивачу шкоди, викликає сумніви в його об'єктивності, оскільки експертиза була проведена по матеріалам цивільної справи, в тому числі на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 28.04.2015 року, складеним експертом ОСОБА_4 через 7 місяців після ДТП. Проте зазначені в даному протоколі огляду пошкодження транспортного засобу не відповідають тим пошкодженням, які відображені в довідці виданій ОСОБА_2 працівником Державтоінспекції МВС України 11.09.2014 року. Крім того зазначає, що судом безпідставно стягнута моральна шкода та понесені позивачем витрати на експертні послуги, оскільки їх розмір не підтверджено належними та допустимими доказами у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За змістом статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 11 вересня 2014 року о 20 год.15 хв., ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 в м.Житомир, рухаючись по вул. Леваневського, яка є другорядною дорогою, на перехресті з вул. Східна, яка є головною дорогою, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_3, який належить на праві власності ОСОБА_2, та рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.16.11 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 09.02.2015 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КпАП закрито. Також в даному рішенні зазначено, що ОСОБА_3 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме: порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с.7).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого страховик виплатив позивачу ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 50000,00 грн. (а.с.15,64,65).

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи автомобіля НОМЕР_4 № 62 від 30 червня 2016 року, яка була проведена по матеріалам справи, в тому числі і на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3937 від 28 квітня 2015 року, встановлено, що розмір матеріального збитку, заподіяного ОСОБА_2 внаслідок пошкодження під час ДТП 11.09.2014 року належного йому автомобіля НОМЕР_3 становить 118899,00 грн. (а.с.95-107).

А тому, суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, на підставі доказів, наданих позивачем, які належним чином судом оцінені, дійшов правильного висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає різниця між фактичним розміром, завданої внаслідок ДТП, шкоди і страховим відшкодуванням із винної особи у зв'язку із недостатністю страхової виплати для повного відшкодування завданих збитків, в межах заявлених позовних вимог, в розмірі 68 899 грн. 00 коп.

Крім того, позивач поніс витрати по оплаті проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 750 грн. та судової автотоварознавчої експертизи в сумі 2000 грн., що підтверджується відповідними документами (а.с.20, 131).

За таких обставин, суд обґрунтовано стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вказані суми на відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої, внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

З врахуванням характеру, глибини фізичних та душевних страждань позивача, яких позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням майна, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд обґрунтовано визначив суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 8000,00 грн.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Під час апеляційного розгляду справи за клопотання позивача по справі була призначена судова автотоварознавча експертиза для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП власнику автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_2 У зв'язку з тим, що на момент призначення експертизи пошкоджений автомобіль відремонтований, тому експертиза даного транспортного засобу проводилась на підставі матеріалів цивільної справи № 296/10094/15-ц, в тому числі і на підставі звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 1144 від 18 вересня 2014 року, який проведений ФОП ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ «СК «Провідна» (а.с.53-58).

Зі змісту висновку судової автотварознавчої експертизи вбачається, об'єм та характер пошкоджень зазначених експертом в таблиці № 4 висновку, співпадають з характером пошкоджень (детальним описом пошкоджень ТЗ) транспортного засобу перерахованих оцінювачем ФОП ОСОБА_5 у вказаному звіті, огляд якого був проведений 18 травня 2014 року, тобто через 7 днів після ДТП. Крім того, в результаті ДТП транспортний засіб може мати приховані дефекти та пошкодження, які може виявити лише спеціаліст під час огляду ТЗ, а не працівники Державтоінспекції МВС України під час оформлення відповідних документів за результатами ДТП.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів визнає даний висновок судової експертизи обґрунтованим, таким що не суперечить іншим матеріалам справи, не викликає сумніву в його правильності та вважає належним, допустимим, достовірним доказом на підтвердження розміру матеріального збитку. Крім того, це є висновок судового експерта, який попереджений судом про кримінальну відповідальність та проведений за ухвалою суду.

Враховуючи, що відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на недоведеність ОСОБА_2 розміру завданої йому матеріальної та моральної шкоди, оскільки висновки суду першої інстанції підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими позивачем на підтвердження своїх позовних вимог. Натомість відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів, в тому числі щодо отримання автомобілем позивача пошкоджень, не пов'язаних з ДТП, вартість яких, на його думку, врахована у експертному дослідженні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на законність ухваленого рішення не впливають.

За таких обставин, коли суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно дослідив обставини справи, права і обов'язки сторін у даних правовідносинах, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам - підстави скасування рішення суду відсутні, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 22 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: