Справа № 463/146/17 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/783/3289/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 14 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2017 року скаржник звернувся до суду із скаргою та просить визнати неправомірними дії державного виконавця Галицького ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Левко Л.Р. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2016 року, скасувати постанову державного виконавця Галицького ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Левко Л.Р. про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2016 ВП № 53125012.

Скаргу мотивує тим, що на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 судового збору у розмірі 172,06 гривень, було видано виконавчий лист 23.12.2015 року № 463/3763/13-ц. Вважає, що державним виконавцем Левко Л.Р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53125012 від 14.12.2016 року з порушенням вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки зареєстрованим місцем його проживання є адреса: АДРЕСА_1 а тому рішення про відкриття виконавчого провадження повинно було прийматись уповноваженими особами Личаківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області, тобто за місцем реєстрації боржника. У зв'язку із наведеним просить скаргу задоволити.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 14 грудня 2016 року - відмовлено.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2017 року оскаржив заявник ОСОБА_3

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що не погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі, оскільки квартира АДРЕСА_2, ні на момент відкриття виконавчого провадження, ні на момент постановлення оскаржуваної ухвали не належить йому на праві приватної власності, оскільки таке право власності за ним не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Враховуючи те, що апелянт не проживає та не працює в Галицькому районі м. Львова, а також не володіє жодним нерухомим майном, вважає, що жодних підстав проводити виконавчі дії щодо нього, як боржника, в Галицькому районі м. Львова немає.

Просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта в підтримання мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 53125012, розпочате 14.12.2016 року постановою про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа № 463/3763/13-ц, виданого 23.12.2015 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судового збору у розмірі 172,06 гривень. Боржником за вказаним виконавчим листом визнано ОСОБА_3, у власності якого перебуває нерухоме майно на території діяльності Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 14.12.2016 року ОСОБА_5 звернувся у Галицький ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 463/3763/13-ц, виданого 23.12.2015 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_5 судового збору у розмірі 172,06 гривень, оскільки на території Галицького району м. Львова перебуває майно, що належить боржнику, а саме: квартира АДРЕСА_2.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 31 серпня 2012 року за ОСОБА_3 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість покликань представників скаржника на ту обставину, що ОСОБА_3 не має майна у Галицькому районі м.Львова, а право власності на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, зареєстроване за ОСОБА_6, оскільки остання померла, у зв'язку з цим право власності на зареєстроване за нею майно перейшло в порядку спадкування саме у власність ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відтак, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим обставинам справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що дії державного виконавця відповідають вимогам закону, такими не було порушено права чи свободи скаржника, а тому підставно відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає. А відтак, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч.1 ст. 312, 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.