233 № 233/4849/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з заявою, заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять: встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року в Україні у м. Донецьку Донецької області дитини чоловічої статі - ОСОБА_3, матір'ю якої є громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком - громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року в Україні у м. Донецьку Донецької області дитини чоловічої статі - ОСОБА_4, матір'ю якої є громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком - громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,

посилаючись на те, що ОСОБА_1 у медичному закладі м. Донецька ІНФОРМАЦІЯ_3 року народила двійню - синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про що їй були видані дублікати медичних свідоцтв про народження НОМЕР_1 від 15.09.2017 року, № НОМЕР_5 від 15.09.2017 року. В подальшому у Гірницькому відділі ЗАЦС м. Макіївки ними були отримані свідоцтва про народження дітей.

Проте, у подальшому їм стало відомо, що свідоцтва про народження дітей, видані на не підконтрольній Україні території є незаконним та не створюють правових насідків на території України відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та постанови ВРУ від 17.03.2015 року № 2245-УШ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

З метою реєстрації факту народження дітей та отримання свідоцтва про народження дітей, вони звернулись до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дітей їм було відмовлено на підставі невідповідності медичного свідоцтва про народження дитини встановленим вимогам законодавства України.

Народження дітей на тимчасово окупованій території України унеможливлює здійснення в законодавчо визначеному порядку реєстрації народження дитини, як на те зобов'язує ст. 144 СК України.

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_7 у судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Представник заінтересованої особи Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави - учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4) та за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4).

У відповідності до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника (ч.1). Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявниками у даній справі є:

- громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Макіївка Донецької області, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 виданим 19 червня 1997 року Гірницьким РВ УМВС України в м. Макіївці (а.с.10-11);

- громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Макіївка Донецької області, що підтверджується копією паспорту НОМЕР_3, виданим 08 лютого 2001 року Гірницьким РВУМВС України в м. Макіївці (а.с.12).

За твердженням заявників, ІНФОРМАЦІЯ_3 року громадянка України ОСОБА_1 в медичному закладі м. Донецька Донецької області народила двійню - синів ОСОБА_3, ОСОБА_4.

На підтвердження факту народження дітей заявниками надані:

- дублікати медичного свідоцтва про народження НОМЕР_4, НОМЕР_5 від 15 вересня 2017 року, видані Центром охорони материнства та дитинства м. Донецька (а.с.6-7);

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, виданого 22 вересня 2017 року Гірницьким відділом ЗАЦС м. Донецька, відповідно до якого матір'ю дитини є ОСОБА_1, батьком ОСОБА_2 (а.с.8);

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, виданого 22 вересня 2017 року Гірницьким відділом ЗАЦС м. Донецька, відповідно до якого матір'ю дитини є ОСОБА_1, батьком ОСОБА_2 (а.с.9);

- спільні заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_2 про встановлення батьківства щодо синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.13,14);

- копія обмінної карти вагітної ОСОБА_1 (а.с.15-19);

- копія результатів проведення ехокардіографії на ім'я ОСОБА_1 від 31.05.2017 року (а.с.20);

- копія результатів обстеження вагітної ОСОБА_1 від 09.06.2017 року, 27.04.2017 року (а.с.21,23-24);

- копія протоколу УЗД вагітної ОСОБА_1 від 16.03.2017 року (а.с.22)

- копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого на ім'я ОСОБА_1 (а.с.25-26);

- фототаблиця із зображенням заявників та немовлят (а.с.27-28).

Даючи оцінку допустимості дублікату медичного свідоцтва про народження НОМЕР_1, НОМЕР_5 від 15.09.2017 року, як документам, що видані установою на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки вищезазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації особистих майнових та немайнових прав заявників, суд, як виняток, приймає до уваги дублікати медичного свідоцтва про народження НОМЕР_1, № НОМЕР_5 від 15 вересня 2017 року та оцінює їх в сукупності з медичними документами ОСОБА_1 під час вагітності, копіями свідоцтв про народження дітей, фототаблицею із зображенням заявників та немовлят, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Донецьку Донецької області Україна громадянкою України ОСОБА_1 від громадянина України ОСОБА_2 дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 та дитини чоловічої статі - ОСОБА_4, що надасть заявникам можливість отримати видане державним органом України свідоцтво про народження дітей.

Керуючись ст. 257-1, ст. 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити, встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Донецьку Донецької області Україна громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Макіївка Донецької області, від громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Макіївка Донецької області, дитини чоловічої статі - ОСОБА_3.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Донецьку Донецької області Україна громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Макіївка Донецької області, від громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Макіївка Донецької області, дитини чоловічої статі - ОСОБА_4.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш