АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7500/17Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/789/947/17 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

за участю секретаря - Романюк Х.Ю.

та сторін - позивача ОСОБА_2 його

представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу. В обгрунтуванні позовних вимог, позивач посилався на відсутність взаєморозуміння, подружніх стосунків, які не підтримуються на протязі трьох років, а тому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачкою у 2013 році.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 19 червня 2017 року позовну заяву повернуто позивачеві з підстав непідсудності даної справи суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 19 червня 2017 року та постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 Підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з підстав викладених в ній.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася. однак про день та час слухання цивільної справи повідомлялася належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного органу Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області , актовий запис № 1492.

У сторін є син - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з відповідачкою.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що дана справа повинна розглядатися за реєстрованим місцем відповідача.

Проте з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів погодитися не може.

Так, порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.

Відповідно до ст. 110 СК України розірвання шлюбу можливе за заявою одного з подружжя.

Згідно з ч. 2 і 3 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон людного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, після укладення шлюбу в Україні для сторін це було останнім спільним місцем проживання. На даний час відповідачка, яка є громадянкою Польщі разом із спільним сином сторін - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає у Великобританії, а позивач проживає в Україні, що позбавляє можливості Верховний Суд України визначати підсудність розгляду справи, як це передбачено ст.111 ЦПК України.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 ВСУ зазначає, що в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає на Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтею 110 Цивільного процесуального кодексу України.

За ч.2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

У своїх доводах позивач зазначає, що не може виїхати до місця проживання відповідача з поважних причин, оскільки він немає фінансової можливості для в'їзду у Великобританію та для безпосереднього перебування у вказаній країні.

Місце постійного проживання (перебування) позивача визначено за місцем реєстрації та підтверджено доданим до позову паспортом громадянина України.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву не врахував норми діючого законодавства і помилково прийшов до висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_2 з підстав непідсудності.

Оскільки позивач є громадянином України, має в Україні постійне місце проживання та реєстрацію, то Тернопільський міськрайонний суд є компетентним щодо розгляду справи про розлучення в розумінні положень процесуального закону в частині визначення підсудності розгляду цивільних справ.

У зв"язку з цим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження .

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,311-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 19 червня 2017 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження

Ухвала Апеляційного суду Тернопільської області набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Б.І. Сташків