Справа № 2-2170/11
УХВАЛА

15 листопада 2017 року.Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю представника заявника - ОСОБА_1,

представника ПАТ «Марфін Банк» - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за заявою ОСОБА_3, стягувач публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», боржник ОСОБА_4, зацікавлені особи відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції в Одеській області, Державне підприємство «Сетам», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

10 жовтня 2016 року, представник заявниці (боржниці) ОСОБА_3 звернувся до суду з названою заявою, в якій просив суд, визнати виконавчий лист № 2-2170/11 виданий Овідіопольським райсудом Одеської області 17.07.2014 р. таким, що не підлягає виконанню з посиланням на рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 29.04.2014 р. № 2-2170/11 , яким був задоволений позов ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких було солідарно стягнуто на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 338975,16 дол. США та 76333,58 грн. та судові витрати, і яке було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.06.2014 р., і на підставі якого стягувачі ПАТ «Марфін Банк» отримали оспорюваний виконавчий лист № 2-2170/11 виданий Овідіопольським райсудом Одеської області 17.07.2014 р.

10 грудня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.04.2014 р. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16.06.2014 р. в частині позовних вимог ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_4 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду цивільної справи в суді першої інстанції, ПАТ «Марфін Банк» уточнив позовні вимоги, а саме: просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в сумі 463552,11 дол.США та 4049866,85 гривень, з яких 276581,25 дол.США заборгованість за наданим кредитом (основний борг); 186970,86 дол.США заборгованість по сплаті відсотків; 1836707,57 гривень заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 2213159,28 гривень заборгованість за пенею за несплату процентів та судові витрати.

12 березня 2015 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

30 червня 2015 року рішенням Апеляційного суду Одеської області частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Марфін банк», а саме: рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.03.2015 р. скасовано, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 286868,54 доларів США та 10059,87 гривень, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором за період з 09.09.2011 р. по 16.02.2015 р. в сумі 128641,01 доларів США та 2381799,50 гривень, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк» судовий збір у розмірі 910 грн.

15 липня 2015 року держвиконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2170/11 від 17.07.2014 р.

09 березня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду Одеської області від 30.06.2015 р. скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для повторного розгляду.

В судовому засіданні представник заявниці (боржниці) ОСОБА_3 підтримав заяву.

Представниця стягувача ПАТ «Марфін Банк» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

29 квітня 2014 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області по цивільній справі № 2-2170/11 було задоволено позов ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 338975,16 доларів США та 76333,58 гривень, з яких 276581,25 доларів США заборгованість за кредитом; 62393,91 доларів США заборгованість по відсоткам; 527,47 гривень заборгованість по пені за неповернення основного боргу; 75 806,11 гривень заборгованість по пені за несплату процентів за користування кредитом; з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто по 910 гривень судового збору та ІТЗ судового процесу.

16 червня 2014 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.04.2014 р. залишено в силі.

17 липня 2014 року ПАТ «Марфін Банк» отримало виконавчий лист за № 2-2170/11.

10 грудня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.04.2014 р. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16.06.2014 р. в частині позовних вимог ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_4 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду цивільної справи в суді першої інстанції, ПАТ «Марфін Банк» уточнив позовні вимоги, а саме: просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в сумі 463552,11 дол.США та 4049866,85 гривень, з яких 276581,25 дол.США заборгованість за наданим кредитом (основний борг); 186970,86 дол.США заборгованість по сплаті відсотків; 1836707,57 гривень заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 2213159,28 гривень заборгованість за пенею за несплату процентів та судові витрати.

12 березня 2015 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

30 червня 2015 року рішенням Апеляційного суду Одеської області частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Марфін банк», а саме: рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.03.2015 р. скасовано, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 286868,54 доларів США та 10059,87 гривень, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором за період з 09.09.2011 р. по 16.02.2015 р. в сумі 128641,01 доларів США та 2381799,50 гривень, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк» судовий збір у розмірі 910 грн.

15 липня 2015 року держвиконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2170/11 від 17.07.2014 р.

09 березня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду Одеської області від 30.06.2015 р. скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для повторного розгляду.

06 грудня 2016 року рішенням Апеляційного суду Одеської області по цивільній справі № 2-2170/11 позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 463552,11 дол.США та 4049866,85 грн., з яких 276581,25 дол.США заборгованість за наданим кредитом (основний борг); 186970,86 дол.США заборгованість по сплаті відсотків; 1836707,57 грн. заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 2213159,28 грн. заборгованість за пенею за несплату процентів, 1820 грн. судових витрат.

ОСОБА_3 звернулась до Овідіопольського суду Одеської області з заявою про визнання виконавчого листа № 2-2170/11, виданого 17.07.14 року Овідіопольським районним судом, таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів виконавчого провадження та виконавчого листа № 2-2170/11 виданого 17.07.14 р., вбачається, що відповідно до запису від 08 червня 2015 року на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ було повернуто стягувачеві.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачеві у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію і проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист може бути предявлений до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно виконавчого листа № 2-2170/11 виданого 17.07.14 р., встановлюється, що рішення суду набрало законної сили 16 червня 2014 року. Строк предявлення виконавчого листа до виконання встановлено 16 червня 2015 року.

14 липня 2015 року ПАТ «Марфін Банк» предявив виконавчий лист № 2-2170/11 до примусового виконання.

15 липня 2015 року держвиконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-2170/11 від 17.07.2014 р.

Таким чином, стягувачем ПАТ «Марфін Банк» було предявлено виконавчий документ до виконання з пропуском строку, встановленого ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження». Що є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно виконавчого листа № 2-2170/11 встановлюється, що заборгованість за кредитним договором підлягала стягненню солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4

При цьому, підстави для солідарного стягнення були скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 року та справу було передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.216 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Вказане спростовує доводи ПАТ «Марфін Банк» про можливість наявності в межах однієї цивільної справи одночасно двох рішень, що набрали законної сили.

06 грудня 2016 року рішенням Апеляційного суду Одеської області позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено в повному обсязі, заборгованість за кредитним договором стягнуто з поручителя ОСОБА_4, відповідно до уточнених позовних вимог.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову.

Відповідно до ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ч.1 ст.544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес).

Відповідно до ч.2 ст.556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Після виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2016 року, саме ОСОБА_4 набуде права кредитора та право регресної вимоги до ОСОБА_3

В випадку невиконання/неповного виконання з боку ОСОБА_4 рішення Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2016 р., ПАТ «Марфін Банк» має право звернутися з вимогою про стягнення до інших солідарних боржників, зокрема до ОСОБА_3

Відповідно до ст.369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З наведених підстав, суд вважає заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.368,369 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати виконавчий лист №2-2170/11, виданий Овідіопольським районним судом Одеської області 17 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кочко В.К.