Справа № 234/9355/17
Провадження № 2-о/234/762/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Бакуменко А.В., за участю секретаря Кісточка І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краматорську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи Головне управління державної міграційної служби у Донецькій області та Приватне акціонерне товариство «Донецький булочно-кондитерський комбінат» про встановлення факту припинення трудових відносин , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин з приватним акціонерним товариством «Донецький булочно-кондитерський комбінат» з 09.06.2017 року.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 21 вересня 2005 року вона працювала в ПРАТ «Донецький булочно-кондитерський комбінат», у травні 2014 року пішла на лікарняний у зв?язку з вагітністю та пологами, а у червні 2014 року написала заяву на відпустку по догляду за дитиною до 3 років. На теперішній час вона написала заяву про звільнення та 09.06.2017 року отримала трудову книжку та наказ про звільнення, однак трудова книжка не містить печатки на запису про звільнення. Вона не має змоги влаштуватись на роботу, оскільки офіційно є працевлаштованою особою.

Заявниця в судове засідання не з?явилася. Про день розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності.

Зацікавлені особи до суду своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи набуває висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимог підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У свою чергу, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, і яка в силуст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно дост. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2ст. 256 ЦПК України, а такожПостанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 36 Кодексу Законів про працю України, підставами припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Згідно вимог частини 1статті 38 Кодексу законів про працю України (далі за текстом КЗпП України)працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Згідно до штампу в паспорті ОСОБА_1М зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки № 1426/31482 від 21.01.2015 року ОСОБА_1 взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та тимчасово зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З 27 листопада 2014 року приймання поштових відправлень на/з територію(ї) міста Донецьк припинено відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», що унеможливило направлення у встановленому законом порядку заявником заяви про звільнення субєкту призначення.

У відповідності до витягу з наказу № 90/К від 09.06.2017 року ОСОБА_1 і.М. звільнена з ПРАТ «Донецький булочно-кондитерський комбінат» за власним бажанням з 09.06.2017 року. Однак даний наказ завірений печаткою, котра на території України не має жодної сили.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цьогоЗакону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно частини 1 статті 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Відповідно до ч. 4 ст. 48 КЗпП України до трудової книжки працівника заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації.

Оскільки з наданих документів вбачається, що трудові відносини між заявником та Шахтарською районною державною адміністрацією Донецької області фактично припинились, заявник не бажає продовжувати працювати, проте не має можливості припинити трудові відносини з незалежних від неї підстав, в порядку передбаченому зазначеними вище законодавчими актами, що позбавляє права набути статус безробітного чи влаштуватися на інше місце роботи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З п.п. 4.1 інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, вбачається, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійним.

На підставі викладеного, керуючись статями 8, 43, 46, 55, 124 Конституції України, статями 38, 48 Кодексу Законів про працю України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», статтями 10,11,57,60,212-215,234, 256-259 Цивільного процесуального кодексу України,суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи Головне управління державної міграційної служби у Донецькій області та Приватне акціонерне товариство «Донецький булочно-кондитерський комбінат» про встановлення факту припинення трудових відносинзадовольнити.

Встановити факт припинення трудових відносин за власним бажанням на підставі ст.. 38КЗпП України з 09 червня 2017 року між ОСОБА_1, що зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3 та Приватним акціонерним товариством «Донецький булочно-кондитерський комбінат» місце знаходження: м. Донецьк .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення Краматорського міського суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя

Краматорського міського суду ОСОБА_2