Справа № 302/425/17
У Х В А Л А

20 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі: Сочка І.І.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Міжгірського районного суду від 21 червня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 у травні 2017 р.

Просив розірвати укладений між ними шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Річківської сільської ради Міжгірського району 21.10.2004 р.

На обґрунтування зазначив, що подружнє життя із відповідачкою не склалося через систематичні сварки. Останнім часом шлюбні відносини подружжя не підтримує, а шлюб носить формальний характер. Вважає, що подальше подружнє життя і збереження шлюбу є неможливим.

Заочним рішення Міжгірського районного суду від 21 червня 2017 р. позов задоволено.

Представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати це рішення і постановити ухвалу про зупинення провадження у справі та надати подружжю строк для примирення протягом шести місяців. У разі якщо подружжя не примириться, визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, із матірю ОСОБА_3, за адресою: с. Річка, 263, Міжгірського району та визначити порядок і розмір виплати коштів на утримання неповнолітнього сина, що підлягатимуть стягненню із позивача. Доводить про порушення норм матеріального та процесуального права. Указує, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними. Зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву про перегляд заочного рішення,не врахував вимоги постанови пленуму ВСУ та не взяв до уваги клопотання відповідачки про надання строку для примирення подружжя. Указує, що суд першої інстанції мав визначити місце проживання дитини та розмір і порядок виплати аліментів.

Суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

13 листопада 2017 р. до апеляційного суду Закарпатської області надійшло клопотання від ОСОБА_3 про надання подружжю строку на примирення. Просила зупинити провадження у справі та надати подружжю строк для примирення протягом шести місяців. На обґрунтування клопотання зазначила, що не бачить підстав для розірвання шлюбу, оскільки подружжя перебуває у ньому вже понад 12 р., у них є малолітній син і спільними зусиллями вони завершують будівництво житлового будинку.

Аналогічне клопотання заявлене вапеляційній скарзі (а.с.63-66).

Позивач і його представник заперечили проти надання строку для примирення.

Клопотання ОСОБА_3 про надання строку для примирення підлягає частковому задоволенню, а провадження у справі зупиненню, із таких мотивів.

У розясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч.1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Відповідач подавала заяву про перегляд оскаржуваного заочного рішення (а.с.31-34) і клопотання про надання подружжю строк на примирення (а.с.54), однак суд дійшов висновку про необґрунтованість такого клопотання.

Зважаючи на те, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, вважає можливим збереження сімейних стосунків, колегія суддів дійшла висновку про необхідність надання сторонам строку для примирення тривалістю 2 (два) місяці.

Керуючись ст. 111 ч.1 СК України, ст.ст. 191 ч.5, 201 ч.7, 203 ч.5, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1.Надати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 двомісячний строк для примирення.

2. Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Міжгірського районного суду від 21 червня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбудо закінчення строку для примирення, визначеного судом.

3. Судове засідання призначити на 10.30 год. 22 січня 2018 р.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту постановлення шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: