Справа № 675/732/17
Провадження № 2-о/675/48/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2017 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Короля О.В., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю секретаря судового засідання Кущука А.О., прокурора Шудри Ю.В., представника Ізяславської центральної районної лікарні - ОСОБА_3, лікаря-фтизіатра ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ізяславської центральної районної лікарні; заінтересована особа - Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана заява, в якій Заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ізяславської центральної районної лікарні заінтересована особа - Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер просить примусово госпіталізувати до Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру (відділення примусового лікування) строком на три місяці ОСОБА_5 ( по тексту ОСОБА_5О.).

Заява обгрунтовується наступним.

Так, зазначається, що до Шепетівської місцевої прокуратури надійшла інформація з Ізяславської Центральної районної лікарні про те, що на обліку у фтизіатричному кабінеті Ізяславської ЦРЛ з діагнозом туберкульоз верхньої частки обох легень (інфільтративний) перебуває хворий ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявник вказує, що ОСОБА_5 хворіє на туберкульоз з 2014 року, перебував на стаціонарному лікуванні в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері с. Осташки та Славутській протитуберкульозній лікарні, звідки виписаний на паліативне лікування.

Зазначає і те, що 16.10.2016 ОСОБА_5 в ДТП отримав травму та був доставлений в Ізяславську ЦРЛ, звідки переведений до Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру, де знаходився на стаціонарному лікуванні з 08.10.2016 по 01.02.2017. Під час перебування на лікуванні хворий порушував режим, неодноразово покидав відділення, був виписаний за порушення peжиму та самовільне залишення відділення.

ОСОБА_5 веде асоціальний спосіб життя, проживає з родичами та малолітньою дитиною віком до трьох років, що ставить під загрозу їх здоровя, зокрема, і заважає створенню безпечних умов для життя і розвитку дитини. Фтизіатр Ізяславської ЦРЛ неодноразово запрошував його у фтизіатричний кабінет, але останній має низьку прихильність до лікування.

На думку заявника, оскільки ОСОБА_5 ігнорує протиепідемічні обстеження, несе бактеріальну загрозу для оточуючого населення, відмовляється від лікування, згідно висновку комісії ЛКК № 161 від 30.03.2017 його доцільно госпіталізувати до протитуберкульозного диспансеру (відділення примусового лікування) строком 3 місяці до досягнення стійкого знебацилення.

Крім того, субєкт звернення звертає увагу на те, що ухилення хворого ОСОБА_5 від лікування ставить під загрозу не лише здоров'я осіб, з якими він проживає, а й невизначеного кола осіб, з якими хворий контактує у повсякденному житті без проходження лікування та досягнення стійкого знебацилення.

У судовому засіданні прокурор, представник заявника, лікар-фтизіатр заяву підтримали та просили її задовольнити. При цьому лікар-фтизіатр пояснив, що ОСОБА_5 становить загрозу для оточуючих, йому після виписки, було запропоновано продовжити лікування, але він від лікування відмовляється.

На думку лікаря ОСОБА_5 ігнорує протиепідемічні обстеження, несе бактеріальну загрозу для оточуючого населення і його доцільно госпіталізувати до протитуберкульозного диспансеру (відділення примусового лікування).

Представник заінтересованої особи - Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи. До початку розгляду подана заява про проведення судового засідання без участі уповноваженого представника.

На підставі ч. 1 ст. 285 ЦПК України, справа розглядалася у відсутності хворого на туберкульоз ОСОБА_5, оскільки він становить загрозу розповсюдження хвороби, з розясненням права взяти участь через представника, але останнього він не направив.

Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутністю заінтересованої особи та хворого ОСОБА_5

Суд, заслухавши пояснення осіб, які прибули в судове засідання та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, на обліку у фтизіатричному кабінеті Ізяславської центральної районної лікарні з діагнозом туберкульоз верхньої частки обох легень (інфільтративний) Дестр+, МБТ+, м+, к+, P1 (HRS), Р2 (КАТЧРТБ), КОГ1 (2017) перебуває хворий ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2.

У ході розгляду встановлено, що ОСОБА_5 хворіє на туберкульоз з 2014 року, перебував на стаціонарному лікуванні в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері с. Осташки та Славутській протитуберкульозній лікарні, звідки виписаний на паліативне лікування.

Згідно наданих матеріалів та пояснень представника Ізяславської Центральної районної лікарні 16.10.2016 ОСОБА_5 в ДТП отримав травму та був доставлений в Ізяславську ЦРЛ, звідки переведений до Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру, де знаходився на стаціонарному лікуванні з 08.10.2016 по 01.02.2017.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого ТБ 09 № 333 від 01.02.2017 ОСОБА_5, перебуваючи на стаціонарному лікуванні Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру, порушував режим, неодноразово покидав відділення та виписаний за порушення режиму і самовільне залишення відділення. Рекомендовано при виписці фтизіатру за місцем проживання притягнути хворого до лікування.

Згідно доповідної лікаря-фтизіатра Ізяславської Центральної районної лікарні на ім'я голови ЛКК Ізяславської ЦРЛ ОСОБА_5 веде асоціальний спосіб життя, неодноразово запрошувався для подальшого стаціонарного лікування, але хворий не реагує на запрошення, ігнорує протиепідеміологічні обстеження.

Відповідно до висновку комісії ЛКК №161 від 30.03.2017 ОСОБА_5 доцільно притягнути до подальшого лікування у примусовому порядку до досягнення стійкого знебацилення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

Частиною 3 зазначеної норми передбачено, що примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

На думку суду, ухилення хворого ОСОБА_5 від лікування ставить під загрозу не лише здоров'я осіб, з якими він проживає, а й невизначеного кола осіб, з якими хворий контактує у повсякденному житті без проходження лікування досягнення стійкого знебацилення.

Відповідно до ст. 286 ч. 2 Цивільного процесуального кодексу України рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню.

Даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки ОСОБА_5 страждає заразною формою туберкульозу, є постійним джерелом розповсюдження туберкульозу серед населення, не бажає добровільно пройти курс лікування, а відтак є необхідність госпіталізувати в примусовому порядку хворого до протитуберкульозного закладу строком на 3 місяці.

Керуючись ст.ст. 234, 283-286 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», суд,-

В И Р І Ш И В :

заяву Заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ізяславської центральної районної лікарні; заінтересована особа - Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу ОСОБА_5, - задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 до Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру (відділення примусового лікування) строком на 3 (три) місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Відповідно до ч. 7 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: О.В. Король

Присяжні: ОСОБА_6

ОСОБА_2