Єдиний унікальний номер справи 229/2462/17
Номер провадження № 4-с/229/7/2017
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

в складі:головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М. за участі представників позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

зацікавленої особи ОСОБА_3

представника зацікавленої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на дії та бездіяльність Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_5 27.06.2017 року звернувся до Дружківського міського суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в якої вказав, що рішенням Дружківського міського суду від 30 жовтня 2015 року було з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини на користь ОСОБА_3 14 грудня 2015 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 було винесено постанову, згідно якої було звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_5, у зв'язку з утвореною заборгованістю, яка станом на 01 грудня 2015 року становила 8 місяців, було встановлено утримувати 50% від пенсії боржника.

В подальшому державний виконавець листом від 24 лютого 2016 року вніс зміни до постанови, вказавши, що у зв'язку з проведенням перерозрахунку заборгованості по аліментам встановлено, що у гр. ОСОБА_5 переплата станом на 01 березня 2016 року становить 6143, 80 грн., в подальшому аліменти просить стягувати згідно виконавчого листа у розмірі 1/4 частини.

15 лютого 2017 року державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ ОСОБА_7 зробила розрахунок заборгованості по аліментам, вказавши, що заборгованість по аліментам ОСОБА_5 складає за період з лютого 2015 року по січень 2017 року 4870,90 гривень. Крім того, вказала, що відповідно до рішення Апеляційного суду Донецької області № 229/597/15-ц від 08 червня 2016 року копії квитанції, які надані боржником не містять реквізитів, які підтверджують сплату аліментів на користь стягувача, тому вважаються недійсними.

28 квітня 2017 року державним виконавцем Доценко Ю.А. були внесені зміни до постанови В-24/693 від 14 грудня 2015 року та доповнено постанову таким абзацом: "у зв'язку з утвореною заборгованістю ОСОБА_5 станом на 12 квітня 2017 року у розмірі 5155,15 грн. необхідно утримувати 50% пенсії боржника до повного утримання боргу, в подальшому аліменти стягувати згідно виконавчого листа у розмірі 1/4 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Заявник ОСОБА_5 вважає ці дії державного виконавця незаконними та просить задовольнити його скаргу до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ у Одеської області (далі ВДВС МУЮ) в особі начальника відділу ОСОБА_8 та державного виконавця відділу ОСОБА_9 про визнання дій відділу виконавчої служби неправомірними щодо розрахунку заборгованості по аліментам на 31 січня 2017 року у сумі 4871 грн. без урахування фактично сплачених ним аліментів, що було встановлено постановою від 24 лютого 2016 року.

Визнати дії ВДВС ГТУЮ незаконними у зв'язку із порушенням ст.2,31,п.3. ч.2 ст.70 и ч.3-4 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження" щодо не прийняття заходів к виклику та дослідження квитанцій про оплату аліментів та листування з ОСОБА_3, які підтверджують отримання нею аліментів, без витребування записів технічними засобами із Дружківського міського суду та інших доказів отримання ОСОБА_3 від нього аліментів без розмежування аліментів сплачених за рішенням Дружківського міського суду від 30 жовтня 2015 року за період січень-жовтень 2015 року і подальшими виплатами ним добровільно аліментів за листопад-грудень 2015 р. і за січень-лютий 2016 року. Судовий збір стягнути з відповідача (а.с.1-9).

10 липня 2017 року заявник ОСОБА_5 надав до суду доповнення до скарги, згідно якого вказав, що копія постанови від 14 лютого 2017 р та розрахунок заборгованості від 15 лютого 2017 року не доводилась до відома боржника та не була йому надіслана. Державний виконавець Приморського ВДВС Одеського МУЮ не виконала вимоги ст. 49,70, 71 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме не була проведена перевірка доходів боржника.

Заявник ОСОБА_5 просив розглянути та задовольнити його скаргу на дії Приморського ВДВС Одеського МУЮ. Визнати постанову державного виконавця Приморського ВДВС від 14 лютого 2017 року ОСОБА_7 про стягнення з нього заборгованості в сумі 5015 грн. незаконною та скасувати у повному обсязі.

Зобов'язати ВДВС МУЮ повернути незаконно стягнуті суми відповідно до незаконних постанов від 14 лютого 2017 року та розрахунку від 15 лютого 2017 року.

Зобов'язати ВДВС зарахувати стягнуту переплату аліментів в рахунок наступних виплат аліментів, поновити дії постанови від 24 лютого 2016 року. (а.с.39-43).

17 липня 2017 року заявник ОСОБА_5 надав доповнення до скарги, згідно якого просив суд визнати постанову державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ від 28 квітня 2017 року про стягнення з нього заборгованості у сумі 5155,15 гривень незаконою та неправомірною та скасувати її.

Зобов'язати ВДВС МУЮ повернути ОСОБА_5 незаконно стягнуті суми аліментів відповідно до незаконних постанов від 14 лютого 2017 року, від 28 квітня 2017 року та розрахунку від 15 лютого 2017 року.

Зобов'язати ВДВС зарахувати стягнуту переплату аліментів в рахунок наступних виплат аліментів, поновити дії постанови від 24 лютого 2016 року (а.с.52-55).

22 вересня 2017 року заявник ОСОБА_5 надав доповнення до скарги, вказавши, що дане доповнення становить кратке викладення обставин та доказів до скарги (а.с.92-98).

10 жовтня 2017 року заявник ОСОБА_5 надав до суду чергове доповнення до скарги, згідно якого просив визнати дії державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ незаконими, скасувати постанови від 14 лютого 2017 року та 28 квітня 2017 року. Повернути незаконно утриманні кошти та зарахувати їх в рахунок наступних платежів по аліментам. Судові витрати стягнути з відповідача (а.с. 115-121).

У судове засідання заявник ОСОБА_5 не з'явився , надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, за участю його представника ОСОБА_1

Представник заявника ОСОБА_1 у судове засідання з'явилась, підтримала доводи скарги та доповнень до скарги у повному обсязі. Просила задовольнити скаргу та визнати дії державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ незаконними .

Представник заявника ОСОБА_2 з'явилась у судове засідання , підтримала скаргу ОСОБА_5 просила задовольнити її в повному обсязі.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 та представник зацікавленої осби ОСОБА_4 в судове засідання 10 жовтня 2017 року не з'явилися, надали суду письмові пояснення, згідно яких не визнали скаргу заявника.

Представник Приморського ВДВС Одеського МУЮ у судове засідання не з'явився, заперечення суду не надав, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, про що свідчать розписки (а.с.32,70,103).

Суд, заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На підставі ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом, що передбачено ст. 386 ЦПК України.

Як вибачається із скарги заявника він оскаржує дії державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ щодо зробленого розрахунку заборгованності по аліментам від 15 лютого 2017 року та листів до Центрального об'єднаного УПФУ у м.Одесі про внесенні зміни до постанови від 14 грудня 2015 року. Листи були датовані 12 квітня 2017 року та 28 квітня 2017 року.

Строк оскарження даних дій сплинув 25 лютого 2017 року, 22 квітня 2017 року та 08 травня 2017 року відповідно.

Заявник звернувся зі скаргою до суду 27 червня 2017 року (а.с.1). Але, як було встановлено під час розгляду скарги боржника не було ознайомлено з розрахунком та даними змінами до постанови від 14 грудня 2015 року.

Як пояснила представник заявника у судовому засіданні про порушене право заявнику стало відомо лише після недоотримання пенсії за травень місяць. Після цього представник заявника звернулась до Приморського ВДВС Одеського МУЮ із заявою 10 червня 2017 року та із відповіді державної служби їй стало відомо про розрахунок заборгованості та зміни, що були внесені в постанову від 14 грудня 2015 року.

Таким чином, суд, вважає, що заявник не пропустив строк для звернення до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, не працює на попередній посаді (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення прав чи свобод заявника.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Під час розгляду скарги, судом встановлено, що 30 жовтня 2015 року Дружківським міським судом було винесено рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та зустрічному позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про привласнення дитині прізвища батька, усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, відшкодування матеріальної, моральної шкоди,оспарюіання батьківства.

Згідно даного рішення суду позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволенні та з ОСОБА_5 стягнуті аілменти на користь позивачки у розмірі 1/4 частини (а.с.104-114).

Рішення Дружківського міського суду було оскаржено і 08 червня 2016 року було винесено рішення Апеляційного суду Донецької області, згідно якого рішення Дружківського міського суду від 30 жовтня 2015 року в частині стягнення аліментів було залишено в силі (а.с.120-121).

Позивачкою ОСОБА_3 виконавчий лист № 2/229/345/2015 було звернуто на примусове виконання до Приморського ВДВС Одеського МУЮ.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року ( з усіма змінами та доповненнями), який діяв на час пред'явлення виконавчого листа на виконання державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

14 грудня 2015 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 було винесено постанову № В-24/693, згідно якої встановлено, що ОСОБА_5 отримує пенсію та постановлено звернути стягнення на пенсію ОСОБА_5 Проводити щомісячно утримання з усіх видів, що належить до виплат ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 25 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

У зв'язку з утвореною заборгованістю, яка станом на 01 грудня 2015 року становить 8 місяців, тому необхідно утримувати 50% від пенсії боржника, а далі згідно виконавчого листа (а.с.10).

Згідно листа державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ від 24 лютого 2016 року за № В-241 були внесені зміни до постанови № В-24/693 від 14 грудня 2015 року за виконавчим листом № 2/229/345/2015 виданим 10 листопада 2015 року Дружківським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3. У зв'язку з проведенням перерозрахунку заборгованості по аліментам встановлено, що у гр. ОСОБА_5 переплата станом на 01 березня 2016 року становить 6143,80 грн., в подальшому аліменти просить стягнувати згідно виконавчого листа в розмірі 1/4 частини (а.с. 11).

15 лютого 2017 року державним виконавцем Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_7 зроблено розрахунок заборгованості, згідно якого вказано, що відповідно до рішення Апеляційного суду Донецької області № 229/597/15-ц від 08 червня 2016 року, копії квитанцій, які надані боржником не містять реквізитів, які підтверджують сплату аліментів на користь стягувача, тому,вважаються недійсними.

Отже, заборгованість за аліментами станом на 31 січня 2017 року складає 4870,90 гривень (а.с.12-13).

Відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року ( який діяв на час винекнення правовідносин) розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, у звязку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сімї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у звязку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

12 квітня 2017 року листом державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ № 14578 були внесені зміни до постанови № В-24/693 від 14 грудня 2015 року за виконавчим листом № 2/229/345/2015 виданим 10 листопада 2015 року Дружківським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3.

В якому вказано, що у зв'язку з утвореною заборгованістю ОСОБА_5 станом на 12 квітня 2017 року у розмірі 5155,15 гривень, необхідно утримувати 50% пенсії боржника до повного утримання боргу, в подальшому аліменти просить стягнувати згідно виконавчого листа в розмірі 1/4 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.122).

Відповідно до листа № 15600 від 28 квітня 2017 року державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ були внесені зміни до постанови № В-24/693 від 14 грудня 2015 року за виконавчим листом № 2/229/345/2015 виданим 10 листопада 2015 року Дружківським міським судом про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3.

Згідно якого у зв'язку з утвореною заборгованістю ОСОБА_5 станом на 12 квітня 2017 року у розмірі 5155,15 гривень, необхідно утримувати 50% пенсії боржника до повного утримання боргу, в подальшому аліменти просить стягнувати згідно виконавчого листа в розмірі 1/4 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.58).

Таким чином, дії державного виконавця відповідають вимогам ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки розмір відсотків відрахування із пенсіїї заявника не перевіщує передбаченого законом.

12 квітня 2017 року державним виконавцем Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_7 було зроблено розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_5, яка станом на 12 квітня 2017 року складає 5155,15 гривень (а.с.122).

Заявник ОСОБА_5, посилається на те, що він не погоджується із розміром зазначеной заборгованості.

Відповідно до ст. 71 п. 8 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016року спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Виходячи з положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявник ОСОБА_5 не надав суду доказів на підтвердження того, що розрахунок заборгованості повинен бути іншим, або в загалі не існує.

Так, квитанції надані заявником на підтвердження перерахування аліментів, згідно яких вказано - електронний переказ ОСОБА_3 на 352 гривні від 17 грудня 2015 року, електронний переказ ОСОБА_3 від 14 січня 2016 року на 500 гривень, електронний переказ ОСОБА_3 від 19 жовтня 2015 року на 500 гривень, електронний переказ ОСОБА_3 від 19 листопада 2015 року на 358 гривень, електронний переказ ОСОБА_3 18 травня 2015 року на суму 500 гривень, електронний переказ ОСОБА_3 від 10 квітня 2015 р. на суму 500 гривень, електронний переказ ОСОБА_3 16 вересня 2015р. на суму 500 гривень, електронний переказ ОСОБА_3 17 червня 2015 року на суму 1000 гривень,електронний переказ ОСОБА_3 17 липня 2015 року на суму 500 гривень, електронний переказ ОСОБА_3 25 вересня 2015 року на суму 500 гривень не містять зазначення платіжу, поповнення картки 10 березня 2015 року на суму 998 гривень, 06 лютого 2015 року на суму 498 гривень, 05 січня 2015 року на суму 2000 гривень не містять зазначення платіжу та прізвище отримувача(а.с.20,66-68). Дані документи не можуть бути визнані судом належними доказами.

Відповідно до поштових переказів вибачається, що ОСОБА_3 переказані аліменти на суму 5710 гривень, але в них не зазначені дати, коли дані аліменти були перераховані ОСОБА_3 Як пояснила представник заявника у судовому засіданні, дати вона зазначила сама, оскільки в поштових переказах не передбачено вказувати дати (а.с.86-88).

Крім того, згідно рішення Апеляційного суду Донецької області, яке набрало чинності та не скасовано також вказано, що "відповідачем на підтвердження своїх заперечень проти вимог про стягнення аліментів надані копії чеків про поповнення картки за номером 06 лютого 2015 року на суму 498 грн., 05 січня 2015 року на 2000 грн., 10 березня 2015 року на 998 грн. (т.1 арк.спр.57). Вказані документи не містять жодного прізвища, що унеможливлює ідентифікацію осіб, які проводили перерахування грошових коштів та їх отримували.

З копії чеків електронного переказу на імя «Єрешко» 10 квітня 2015 року на суму 500 грн., 18 травня 2015 року на суму 500 грн., 17 липня 2015 року на суму 500 грн., 25 серпня 2015 року на суму 500 грн., 16 вересня 2015 року на суму 500 грн.,19 жовтня 2015 року на суму 500 грн. не вбачається ким їх зроблено (т.1 арк.спр.126, 153, т.2 арк.спр.32).

Отже, доводи апеляційної скарги про неврахування судом грошових сум, які сплачені добровільно ОСОБА_5, необґрунтовані".

о ОСОБА_5, необґрунтовані..

Отже, доводи апеляційної скарги про неврахування судом грошових сум, які сплачені добровільно ОСОБА_5, необґрунтовані..

В своїх скаргах заявник просить суд задовольнити його скаргу до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ у Одеської області (далі ВДВС ГТУЮ) в особі начальника відділу ОСОБА_8 та державного виконавця відділу ОСОБА_9 про визнання дій відділу виконавчої служби неправомірними щодо розрахунку заборгованості по аліментам на 31 січня 2017 року у сумі 4871 грн. без урахування фактично сплачених ним аліментів, що було встановлено постановою від 24 лютого 2016 року.

Але судом було встановлено, що постанова від 24 лютого 2016 року в загалі не існує, тому її дії не можуть бути поновлені. Крім того, не існує такого захисту прав, як поновлення дії постанови.

Заявник просив зобов'язати ВДВС МУЮ повернути незаконно стягнуті суми відповідно до незаконних постанов від 14 лютого 2017 року та розрахунку від 15 лютого 2017 року.

Зобов'язати ВДВС зарахувати стягнуту переплату аліментів в рахунок наступних виплат аліментів. Ці дві вимоги виключають одна одну, тобто можливо або повернути кошти, або зарахувати в рахунок наступних платежів.

Але, оскільки заявник не довів суду неправільність нарахування йому заборгованості по аліментам, то суд не може задовольнити жодного з цих вимог.

17 липня 2017 року заявник ОСОБА_5 надав доповнення до скарги, згідно якого просив суд визнати постанову державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ від 28 квітня 2017 року про стягнення з нього заборгованості у сумі 5155,15 гривень незаконою, неправомірним та скасувати її.

Але, представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що такої постанови взагалі не існує.

Також судом встановлено, що 28 квітня 2017 року відповідачем було винесено лист, згідно якого вказано про існування заборгованості у ОСОБА_5

Заявник ОСОБА_5 просив визнати дії державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ незаконими, скасувати постанови від 14 лютого 2017 року та 28 квітня 2017 року.

Але під час розгляду справи було встановлено, що таких постанов не існує, це було підтверджено поясненнями представника заявника у судовому засіданні.

В своїх скаргах заявник посилається на те, що державний виконавець не виконав вимоги ст. 49,70,71 Закону України "Про виконавче провадежння".

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, уразі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобовязує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу.

У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобовязує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті.

У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Кошти виконавчого збору, стягнуті під час виконання рішення про стягнення коштів в іноземній валюті, відповідно до цієї статті підлягають валютообмінній фінансовій операції, а одержані після цього кошти у гривнях зараховуються до Державного бюджету України.

Витрати у звязку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, повязані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Порушень вимог даної статті судом не було виявлено в діях державного виконавця.

Відповідно до ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року порядок стягнення аліментів визначається законом.

За наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

подання заяви стягувачем або боржником;

надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

закінчення виконавчого провадження.

Судом не було встановлено порушень державним виконавцем даної статті.

Заявник у скарзі просить стягнути судовий збір з відповідача.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки у задоволенні скарги відмовлено, то судові витрати не можуть бути стягнуті з відповідача, а покладаються на заявника.

Але, Законом "Про судовий збір" від 08 липня 2010 року (з усіма змінами та доповненнями) не передбачено сплату судового збору за скаргами на дії державного виконавця, тому, суд, вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок держави.

Таким чином, суд, вважає, що дії державного виконавця ґрунтуються на вимогах закону та підстав для визнання її дій неправомірними у суда не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 70,71 Закону України „Про виконавче провадження в редакції від 2 червня 2016 року ( з усіма змінами та доповненнями), ст. 25 Закону України від 21 квітня 1999 року (з усіма змінами та доповненнями), ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії або бездіяльність Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через Дружківський міський суд протягом п'яти днів після проголошення.

Суддя: А. Л. Гонтар