БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/246/17
Справа № 356/882/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.11.2017 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Капшученко І. О.,
при секретарі Харченко Ж. В.
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину
До Березанського міського суду Київської звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, а саме поштою рекомендованим листом з повідомленням, повістки надсилались за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві (а.с.20).
Так, відповідно до абз. 1, 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
У судове засідання 02.11.2017 відповідач не зявився, про час та місце розглядцу справи повідомлений належним чином, причини неявки не відлмі, клопотань про відкладення не надходило (34).
За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував.
Заслухавши пояснення позивача,достлідивши матеріали справи, судом встановлено наступне, суд дійшов наступних висновків.
Згідно виконавчого листа від 06.05.2017 № 356/491/14-ц виданого на виконання рішення Березанського міського суду Київської області 10.06.2014, ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 26.04.2014 (а.с.6).
Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 має вади ротової порожнини, діагноз скелетний мезиальний прикус, піднебінне положення 12, 22 зубів, вестибулярне положення 23 зуба, відтак, їй було встановлено брекет -систему з наданням супутніх стоматологічних послуг, вартість встановлення зазначеної системи становить 18 175 грн., що підтверджується актом виконаних робіт за підписом лікаря ОСОБА_4, а також медичною картою ортодонтичного пацієнта ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7,41-49, 51-59).
Позивач у судовому засідання вказувала, що вона вже сплатила грошові кошти за стоматологічні послуги надані ОСОБА_3, та просила стягнути з відповідача спірну суму грошових витрат у сумі 187175, 00 гривень, у якості додаткових витрат на дитину.
Оскільки відповідач ухиляється від обов'язку щодо утримання дочки, право позивача на стягнення додаткових витрат на утримання дитини підлягає захисту судом.
При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Статтею 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд враховує в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.
Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17.
У відповідності до ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, при вирішенні питання щодо встановлення розміру додаткових витрат на дитину судом враховано принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, закріплений приписами ст. 141 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства".
Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 9087,50 грн.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про оплату додаткових витрат на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного, статей 110-112, 141, 180, 185 Сімейного кодексу України та, керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 88, 209, 213 - 215, 218, 367 ЦПК України
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) додаткові витрати на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 9087 (дев'ять тисяч вісімдесят сім) гривень 50 копійок.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 1979 року народженя, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) понесені нею судові витрати у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання рішення, апеляційної скарги.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду Київської області в загальному порядку.
Суддя І.О. Капшученко