АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5859/17 Номер провадження 22-ц/786/3278/17Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

27 грудня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області Карпушин Г. Л., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - Волкова Олександра Юрійовича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання права та включення до переліку вкладників, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24 листопада 2017 року позов ОСОБА_3 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право на отримання відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком НОМЕР_1, відкритим у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», на суму 167179 грн. 25 коп.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунком НОМЕР_1 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З даним рішенням суду не погодився представник Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - Волкова Олександра Юрійовича, та подав на нього апеляційну скаргу.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції залишилося не вирішеним питання про судові витрати та їх розподіл.

Як вбачається з матеріалів справи, що при подачі позову до суду позивачем заявлялося дві позовні вимоги немайнового характеру. Проте, нею судовий збір не сплачувався, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», та відповідно прохала суд вирішити дане клопотання, яким звільнити її від сплати судового.

Однак, за результатами розгляду справи судом першої інстанції залишилося не вирішеним питання про стягнення судових витрат та їх розподіл відповідно до ст.88 ЦПК України (в редакції №1618-ІV від 18.03.2004 року, чинній на момент винесення рішення).

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 4 частиною 2 Закону України «Про судовий збір» визначено розмір ставок судового збору. Так, пунктом 1.2. закріплено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

Таким чином, при подачі позовної заяви до суду необхідно було сплатити на користь держави судовий збір у розмірі - 1280 грн., а в разі несплати питання про стягнення відповідної суми повинно було вирішено при винесенні рішення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (в редакції №1618-ІV від 18.03.2004 року, чинній на момент винесення рішення) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно вимог ч.1 ст. 220 ЦПК України (в редакції №1618-ІV від 18.03.2004 року, чинній на момент винесення рішення), а також вимог ч. 1 п.3 ст. 270 ЦПК України (в редакції Закону №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, враховуючи обставини справи та кінцеве рішення прийняте районним судом, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та їх розподіл.

Керуючись ч.3 ст. 365 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання права та включення до переліку вкладників - повернути до Київського районного суду м. Полтави для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в місячний строк.

В касаційному порядку ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Полтавської області З оригіналом згідно:Г. Л. Карпушин