Справа № 346/4706/16-ц
Провадження № 2-п/346/10/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого, судді - Хільчука І.І.,

секретаря - Олексюк Г.І.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия заяву Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про порушення прав споживачів, визнання недійсними договорів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач звернувся до суду 02.03.2017 року із заявою про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про порушення прав споживачів, визнання недійсними договорів та відшкодування моральної шкоди від 24.01.2017 року, мотивує його представник тим, що при ухваленні рішення суд недостатньо ретельно дослідив обставини справи, що привело до невірних висновків та відповідно неправильного рішення суду.

Рішення суду, завірене належним чином ПриватБанком досі не отримане. Про ухвалення рішення ПриватБанк дізнався із джерела публічної інформації, а саме мережі ІНТЕРНЕТ, сайту єдиного реєстру судових рішень 20.02.2017р.. З вищевказаним рішенням ПАТ КБ ПриватБанк не згідний.

По-перше, щодо отримання повісток та повідомлення Відповідача про дату слухання. Вважають, що ПАТ КБ ПриватБанк не мав можливості надати свого представника з належними поясненнями по суті справи з огляду на наступне.

ПАТ КБ ПриватБанк не був повідомлений належним чином у розумінні ст. 74 ЦПК України.

По-друге, щодо заперечень позивача по суті справи.

У звязку із тим, що Відповідачу фактично не було відомо про дату слухання справи, він був позбавлений можливості надати свої докази та заперечення по суті спору.

Таким чином, були порушені норми та принципи процесуального права, а саме: рівності перед законом і судом (ст. 5 ЦПК України), змагальність сторін (ч. З ст. 10 ЦПК України), диспозитивність цивільного судочинства (ч. 1 ст. 11 ЦПК України), а також ст. ст. 60, 179, 212 ЦПК України, якими передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

По-третє, відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зокрема, істотними є умови, що визнані такими законом або необхідні для даного виду договорів, а також ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до обставин справи та наданих до суду доказів, договір не можна визнати недійсним. Під час укладення договору було дотримано форму для даного виду договору. Під час укладення даного договору Позивач та Відповідач були наділені необхідним обсягом цивільної дієздатності, а також сторони не є малолітніми. Також, спірний договір ніяким чином не порушує публічний порядок та його неможливо визнати удаваним.

Позичальник та поручитель були ознайомлені із умовами договорів та погодились з ними, про що свідчить власноручний підпис Позивачів у Договорах.

По-четверте, згідно ст. 207 ЦК України: Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Отже, рішення суду ухвалене виходячи лише із стверджень Позивача. Тобто, ствердження Позивачів про те, що вони отримали "молодіжний відсотковий кредит" не має доказів, які б це підтверджували. У Кредитному договорі чітко обумовлений розмір відсоткової ставки, відповідальність сторін, розмір кредиту, та інші умови згідно законодавства.

По-пяте, згідно ст. 1167 ЦК України: Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Оскільки, позовні вимоги є безпідставними, а вимоги про стягнення моральної шкоди та інших судових витрат є похідними від визнання недійсними Договорів. Вважають, що сума у відшкодування моральної шкоди також є необгрунтованою та не підлягає стягненню.

Просив суд поновити строк на подання цієї заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.01.2017 року, а також судові витрати за подання цієї заяви про перегляд заочного рішення покласти на позивача.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник заперечили в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення від 24.01.2017 року, мотивують тим, що наведені у вказаній заяві підстави для поновлення строку на подання цієї заяви та скасування рішення є надуманими та не відповідають фактичним обставинам справи. Вказують, що заявником не наведено поважності причин пропуску строку на подання цієї заяви, а також не наводить відповідач обставин, які він бажає довести в судовому засіданні, тому просять визнати неповажними причин пропуску строку на подання цієї заяви та залишити в силі постановлене в заочному порядку рішення від 24.01.2017 року.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення від 24.01.2017 року і додані до неї матеріали, а також матеріали даної цивільної справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідач в своїй заяві про перегляд заочного рішення посилається на неналежне його повідомлення про виклик в судові засідання, однак це спростовується належним повідомленням відповідача і отримання ним судових повісток-викликів, які маються на а.с.31, 91, 107, 119, 120, а причини своїх неявок відповідач не повідомив та повторно не зявляється в суд для доведення вимог заяви по заяві про перегляд заочного рішення і тому суд це розцінює як спосіб затягування розглядом справи та втрату інтересу до результату прийнятого рішення.

Також, відповідач у заяві голослівно вказує, що були позбавлені права довести свою позицію, це спростовується матеріалами справи.

А, щодо надання доказів своєї правоти, то не наведено жодних доказів, тільки теоретично наводять суду статті Цивільного кодексу України та його трактують по своєму, що суд не бере по даній справі до уваги.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення і тому у суду немає підстав його поновлення, а звідси також немає підстав для скасування заочного рішення і в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.,ст. 72-73, 228-232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Коломийського міськрайонного суду від 24 січня 2017 року відмовити.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк про порушення прав споживачів, визнання недійсними договорів та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя Хільчук І. І.