Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1360/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Мельничик Ю. С.
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

13.07.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

за участі секретаря: Двоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі по тексту ПАТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 30 січня 2012 року ПАТ КБ «Приват Банк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Таким чином, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, чим порушив норми законодавства, що регулює дані правовідносини та умови кредитного договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 березня 2016 року має заборгованість по кредитному договору б/н від 30 січня 2012 року в сумі 48 129,54 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає 28 410,11 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 16 257,99 грн.; заборгованість за комісією та пенею 693,37 грн.; штраф за несвоєчасне виконання зобов'язань 500,00 грн. (фіксована частина) та штраф 2 268,07 грн. (процентна складова). Банк просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість за кредитним договором та понесені ним судові витрати по справі.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що за договором від 30 січня 2012 року кредитну платіжну карту №НОМЕР_2видано ОСОБА_2, і що саме відповідачем з даної картки протягом 05-07 листопада 2014 року отримано в кредит грошові кошти на загальну суму 18682 грн., проте такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 30.01.2012 ОСОБА_2, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПриватБанк" (т.1 а.с.5).

Згідно з вказаною заявою Банк відкрив відповідачу картковий рахунок №НОМЕР_2 та видав кредитну картку "Універсальна" за номером НОМЕР_2 зі строком дії по листопад 2015 року включно, про що свідчить інформація про додаток (фотозйомку клієнта з продуктом/карткою, зробленим 30.01.2012 о 13:46:02 години під час оформлення картки №НОМЕР_2 в Банку) (т.2 а.с.63). Іншої картки в той день ОСОБА_2 не отримувала.

Заперечуючи проти позову сторона відповідача зазначала, що номер мобільного телефону, по якому направлялися СМС-повідомлення при знятті коштів 05-07.11.2014, а саме НОМЕР_4, їй не належить та ніколи не належав. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 30.01.2012 значиться інший фінансовий номер мобільного телефону - НОМЕР_5 (т.1 а.с.5).

Зазначене твердження спростовується такими письмовими доказами, наданими позивачем.

Свідченням належності номеру телефону НОМЕР_4 саме ОСОБА_2, а не іншій особі, є її заява від 29.04.2013 на оформлення вкладу «Депозит Плюс на 12 міс.», де зазначено анкетні та ідентифікаційні дані клієнта з Єдиної клієнтської бази Приватбанку, а також вказаний вище номер мобільного телефону НОМЕР_4 (т.2 а.с.64).

Згідно з випискою по рахунку №НОМЕР_2 зі спірної карти відповідачем також проведено операції з поповнення вказаного рахунку через термінал самообслуговування та поповнення 15.11.2012 свого мобільного номеру телефону НОМЕР_4, а також використано ОСОБА_2 спірної кредитної картки в торгівельній мережі (т.2 а.с.65-68).

Відповідно до вимог п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг Банком змінювався кредитний ліміт в сторону зменшення 01.05.2014 - 2100, 00 грн. (т.1 а.с.157), 24.10.2014 - 12 000, 00 грн. (т.1 а.с.156), в сторону збільшення 06.11.2014 - 14159, 62 грн., 07.11.2014 - 24778, 31 грн., 07.11.2014 - 25000, 00 грн., 12.08.2015 - 24930, 00 грн. (т.1 а.с.151, 155, т.2 а.с.65-68).

Відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими Банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним і банком Договір.

Дана форма договору регулюється ст.634 ЦК України, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з п. 2.2 постанови НБУ від 17.12.2003 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» ідентифікація клієнта не є обов'язковою, якщо клієнт вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України.

Кредитна картка Відповідача неодноразово перевипускалася в подальшому, що підтверджується довідкою Банку щодо виданих кредитних карток, у тому числі і з 01.05.2014 року Відповідачу було перевипущено кредитну карту на престижну картку «Універсальна Gold». В подальшому перевипуск картки «Універсальна Gold» здійснювався на картки такого ж класу «Універсальна Gold».

Оскільки відповідача було ідентифіковано при підписанні анкети-заяви від 30.01.2012, то при перевипуску в подальшому кредитної картки підписання нової анкети не було обов'язковим, що не суперечить чинному законодавству України.

Факт отримання кредитних карток було зафіксовано фотографуванням, відповідно до вимог п.1.1.7.40 Умов і Правил, що підтверджується матеріалами справи.

Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипушеній картці.

Отримуючи перевипущену картку заборгованість, яка утворилася за попереднім рахунком, відображається на перевипушеній картці.

Матеріали справи не містять звернень ОСОБА_2 до Банку щодо незгоди із розміром заборгованості по кредиту. Згідно з випискою по рахунку відповідач продовжувала користуватися кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість по кредиту, зокрема після спірного періоду 10.02.2015 на суму 2700. 00 грн. (т.1 а.с.75-78, т.2 а.с.65-68).

Активація перевипущеної картки здійснюється за допомогою контактного телефону клієнта шляхом відправки коду авторизації на телефон Клієнта, а відповідно карта не може бути активована без згоди / відома Клієнта.

Згідно з постановою НБУ від 19.05.2005 «Про затвердження Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням» код авторизації - це код, який формується і надається емітентом або юридичною особою, яка діє за його дорученням, - членом або учасником платіжної системи за результатами позитивної авторизації, що в свою чергу забезпечує гарантію видачі платіжної картки належному клієнту, запобігання шахрайських операцій з картами.

Згідно з п.3.15 вказаної постанови держатель платіжної картки зобов'язаний зберігати платіжну картку та інформацію, яка дозволяє користуватися нею (у тому числі ПІН), контролювати рух коштів по своєму картковому рахунку і повідомляти емітента про операції, які не виконувалися держателем.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб'єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Пунктом 14.15 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що користувач зобов'язаний надати банку інформацію для здійснення контактів з ним, а банк зобов'язаний зберігати цю інформацію. Обов'язок банку по повідомленню про вчинені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним: - у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем , а саме по номеру контактного телефону, який відповідачем зазначено у заяві.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що 05.11.2014 року, 06.11.2014 року та 07.11.2014 року здійснювалися операції щодо переведення грошових коштів із картки відповідача на інші картки.

Ініціатором переказу є Власник карткового рахунку, переказ ініційовано з використанням держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг, що не суперечить вимогам ст. 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Дані платежі ініційовані Клієнтом шляхом введення інформації про номер картки, термін її дії та СVV код та проходженням успішної авторизації.

Згідно з п.п.1, п.п.3 п.4 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 №705:

авторизація - це процедура отримання дозволу на проведення операції з використанням електронного платіжного засобу;

код авторизації - набір цифр або букв і цифр, який формується і надається емітентом або юридичною особою - учасником платіжної системи, яка діє за його дорученням, за результатами авторизації;

Тобто, кожна транзакція забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме проходження Клієнтом авторизації, тобто введення реквізитів карти, які дають можливість ідентифікувати Клієнта та картковий рахунок, та додаткове підтвердження операції шляхом введення одноразового ОТП-паролю (коду авторизації"), який надсилаєтеся Банком на мобільний телефон Клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі.

Для підтвердження операції Клієнтом отримується та вводиться одноразовий ОТП - пароль, який і завершує транзакцію.

Із витягу про смс-повідомлення убачається, що в період часу з 05.11.2014 по 07.11.2014 відповідачеві надсилалися ОТП-паролі (PASSWORD) на мобільний номер телефону НОМЕР_4, ввівши які відповідач підтверджував здійснення платежу (т.1 а.с.186-191).

Дані умови захисту передбачені п. 1.1.3.2.9 Умов та правил, за яким Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активація додаткових послуг, актуалізація контактних даних, зміна Умов та правил надання банківських послуг, інформування про розмір заборгованості за кредитом, проведені банком акції, дистанційне обслуговування, оформлення платіжних документів тощо, у тому числі отримання згоди клієнта на вищезазначені дії) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв'язку: відправлення СМС-повідомлень на мобільний телефон клієнта, авторизація за допомогою мобільного телефону та ОТР-пароля; поштовий лист; телеграма; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друк інформації на чеках в РОS-терміналах; інші засоби комунікації. Механізм отримання згоди від клієнта шляхом авторизації за допомогою мобільного телефону та ОТР-пароля такий: Банк генерує ОТР-пароль і надсилає його клієнтові в тілі СМС-повідомлення із зазначенням інформації, яка буде ним підтверджуватися. Для підтвердження згоди клієнт передає у відповіді отриманий ОТР-пароль або вводить цей пароль у відповідному рядку використовуваного сервісу.

У разі збігу пароля з відправленим клієнту Банк перевіряє номер мобільного телефону клієнта, а саме: чи зареєстрований він в системі Приват24 і/або МоbіІе Ваnking. Якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що Клієнт прийняв умови публічного договору, розміщеного у відповідному розділі Умов та правил, згідно з яким клієнту надаватимуться затребувані ним послуги. Сторони визнають ОТР-пароль, що збігся, електронним підписом клієнта.

Згідно ст. 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації.

Платник зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнання, програмне забезпечення І тощо). При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує І платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу.

Відповідно до п.п.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг Банк не несе відповідальність у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карти, контрольної інформації Клієнта, відправленої в SМS-повідомленні ПІН-коді, Ідентификаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (нику) МоbіІе Ваnking або проведених Клієнтом операціях стане відомою третім особам в результаті недобросовісного виконання Клієнтом умов, зберігання та використання або/та прослуховування або перехват інформації в каналах зв'язку під час використання цих каналів.

Листом ПАТ КБ «Приват Банк» від 02.11.2016 року підтверджується, що 06.11.2014 року клієнт звертався на лінію 3700 з номера НОМЕР_3 для блокування карт вже після проведення операції і списання коштів з рахунку. 07.11.2014 року перевірити чи було звернення клієнта в Світловодське відділення Банк немає можливості за терміном давності події (т.1 а.с.101).

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представник Банку пояснив, що клієнт Банку, скориставшись послугою Приват-24, може самостійно, шляхом коректного введення необхідних даних здійснити операцію заблокування або розблокування картки.

Таким чином, доводи сторони відповідача про те, що ОСОБА_2 взагалі не отримувалася кредитна картка №НОМЕР_2 зі строком дії по листопад 2015 року, спростовується письмовими доказами по справі.

Згідно зі ст. ст. 526, 530,610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Відповідно до п.1.1.5.14 Умов та правил надання банківських послуг клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

Згідно з п.1.1.2.1.12 Умов і правил надання банківських послуг, передбачено обов'язки клієнта вживати заходи щодо запобігання втрати (Викрадення) Карт, стікеру PayPass, ПІНу або інформації, нанесеної на Карті і магнітну смугу або їхнього незаконного використання.

Пунктом 1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, Карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПІН-коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання та використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів.

Згідно з п.1.1.5.28 Умов і правил надання банківських послуг у разі, якщо Держатель дає згоду на проведення операцій з картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду.

Банк не несе відповідальності перед Власником Карти за всі операції, у випадку передачі мобільного телефону, сім-карти, стікеру PayPass третім особам (пункт 1.15.30 Умов і правил надання банківських послуг).

Переказ коштів з картки відповідача 05.-07.11.2014 року було проведено із правильним введенням ПІН-коду, що виключає відповідальність банку.

Відповідно до п. 14.12 статті 14 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, погашення процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої підтверджується наданими позивачем доказами.

При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 549 ЦК України пеня і штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування разом за одне й те саме порушення - строки виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених в ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення (правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15).

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором в сумі 45361,47 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 28410 грн. 11 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 16257 грн. 99 коп., пені у розмірі 693 грн. 37 коп.

В частині стягнення штрафів у розмірі 500.00 грн. та 2268.07 грн. слід відмовити з підстав, наведених вище.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2893 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.01.2012 року у сумі 45361 грн. (сорок п'ять тисяч триста шістдесят одна грн.) 47 коп., яка складається з із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 28410 грн. 11 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 16257 грн. 99 коп., пені у розмірі 693 грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» судовий збір у сумі 2893 грн. 80 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: Т.М.Авраменко

Л.В.Суровицька