Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю та прийняттям незаконних рішень, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного Харківської області від 13 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 19 листопада 2004 року постановою Ленінського районного суду м. Харкова він був незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді арешту строком на 10 діб.

07 вересня 2005 року Верховний Суд України встановив відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Протягом 2005-2009 років органами прокуратури Харківської області було неодноразово незаконно, на його думку, відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно дій судді, який незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Зазначав, що такими діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях з приводу несвоєчасного та необ'єктивного проведення перевірки його заяви, внаслідок чого знизився його престиж, порушені нормальні життєві зв'язки, стосунки з оточуючими людьми.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просив на підставі ст. ст. 1173, 1174 ЦК України стягнути з прокуратури Харківської області на його користь компенсацію моральної шкоди в розмірі 328 860 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з прокуратури Харківської області на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного Харківської області від 13 вересня 2016 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з доведеності факту заподіяння ОСОБА_4 моральної шкоди незаконними та неправомірними діями відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову апеляційний суд виходив з того, що позивачем не доведено причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та завданою йому моральною шкодою.

Висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Положеннями ст. 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Враховуючи, що постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_4 відносно судді скасовувались з формальних підстав із зазначенням про необхідність проведення додаткових перевірок, за результатами яких було відмовлено у порушенні кримінальної справи за вказаною заявою ОСОБА_4, колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції, що сам факт скасування вказаних постанов відповідача не свідчить про протиправність дій прокуратури та завдання такими діями позивачу моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновком суду щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_4 у касаційній скарзі, були предметом розгляду у суді апеляційної інстанції та при їх дослідженні і встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, вірно застосував норму права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалене із дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до положень ст. 337 ЦПК України касаційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного Харківської області від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

В.М. Коротун