"17" листопада 2017 р. Справа № 363/2367/17
17 листопада 2017 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., при секретарі Кашоїді М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,-
ПАТ „Страхова компанія «Універсальна» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення страхового відшкодування в обґрунтування якої зазначило, що 23.10.2015 року з вини відповідача, який керував автомобілем НОМЕР_1, та з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_2 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєні ДТП підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року. Позивачем відшкодовано потерпілому ОСОБА_2 збитки, завдані внаслідок ДТП. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У звязку з наведеним, позивач просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача страхове відшкодування в розмірі 6 510, 65 грн. та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти постановлення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.
17 листопада 2017 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 23.10.2015 року о 19 год. 48 хв. в м. Києві на бульварі Дружби Народів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у вказаній ДТП визнано ОСОБА_1, який під час перестроювання та будь якою зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Вказані обставини підтверджуються постановою Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року (а.с. 25).
Крім того, постановою Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2016 року другого учасника ДТП ОСОБА_2, також визнано винним у вказаному ДТП (а.с. 26).
В результаті вищевказаної пригоди власнику автомобіля НОМЕР_2 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 13 021, 13 грн., що підтверджується страховим актом та розрахунком страхового відшкодування.
Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Оскільки, згідно вказаних постанов Печерського районного суду м. Києва була встановлена вина обох водіїв у вчиненні дорожньо транспортної пригоди,то для вирішення вказаного спору застосовуються вимоги ч. 1 п. 3 ст. 1188 ЦК України, яка регулює відносини щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, а саме: «за наявності вини усіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоду, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення».
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Таким чином, страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право предявляти грошову вимогу до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Тобто, позивач має право зворотної вимоги до ОСОБА_1 у розмірі пятдесяти відсотків від суми виплаченого страхового відшкодування від виплаченої ним суми 13 021, 13 грн.
Враховуючи, що позивачем було письмово повідомлено ОСОБА_1 щодо необхідності виплати на користь позивача грошових коштів, однак ним вимога ПАТ «СК «Універсальна» залишена без задоволення, тому суд вважає, що позов про стягнення з ОСОБА_1 витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування заявлено правомірно, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню.
Вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору підлягають задоволенню відповідно до ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.3, 15, 59, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Страхова компанія «Універсальна» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 6 510 (шість тисяч пятсот десять) грн. 65 коп. та сплачені судові витрати в розмірі 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп., а всього стягнути 8 110 (вісім тисяч сто десять) грн. 65 коп.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя М.Б. Баличева