УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

при секретарі Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бальтазар», треті особи Львівське обласне управління водних ресурсів, Винниківська міська рада про зобовязання припинити господарську діяльність, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання ТзОВ «Бальтазар» припинити господарську діяльність, будівництво багатоквартирного житлового будинку на сусідній земельній ділянці площею 0,3172 га за кадастровим номером :07:002:0167, власником якої є Винниківська міська рада в межах прибережної захисної смуги, яка знаходиться на відстані до 25 метрів включно урізу води ставка водойми на земельній ділянці позивача по вул. Забава, 106 у м. Львів-Винники.

В порядку забезпечення позовних вимог, позивач подав до суду заяву, в якій просить заборонити відповідачу здійснення господарської діяльності, будівництво багатоквартирного житлового будинку на сусідній земельній ділянці площею 0,3172 га за кадастровим номером :07:002:0167, власником якої є Винниківська міська рада в межах прибережної захисної смуги, яка знаходиться на відстані до 25 метрів включно урізу води ставка водойми на земельній ділянці позивача по вул. Забава, 106 у м. Львів-Винники. Мотивує тим, що відповідач продовжує незаконне будівництво на сусідній земельній ділянці в прибережній захисній смузі водного обєкту, що може зруйнувати дамбу, яка відділяє ставок-водойму, розташовану на його земельній ділянці від сусідньої і може завдати шкоду як йому, так і іншим земельним ділянкам.

Оглянувши матеріали справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Частиною 3 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Під час розгляду цивільної справи № 6-605цс16 Верховний Суд України сформулював правову позицію, згідно з якою розяснив, що забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Безпідставне обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів не допускається.

Конституційний Суд України в п. 4 рішення від 31.05.2011р. № 4-рп/2011 зазначив, що Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову (частина третя статті 152, частина четверта статті 153, стаття 155, пункт 2 частини першої статті 293 Кодексу)

Аналіз зазначених положень Кодексу дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, яка ініціює питання про застосування заходів забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

Однак, сформульовані позивачем вимоги заяви про забезпечення позову є фактичним вирішенням спору по суті, що може бути вирішено лише після всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи в порядку позовного провадження, оскільки гарантії виконання можливого рішення про задоволення позову не можуть заміняти собою самого виконання.

Більше того, за ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно матеріалів справи, і зокрема копій кадастрового плату та державного акту, виділена позивачу у власність земельна ділянка, на якій розташований ставок містить прибережну захисну смугу площею 0,2747 га, будівництво на якій відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 89 Водного кодексу України заборонено. Така прибережна захисна смугу в тому числі включена до земельної ділянки, яка належить позивачу, однак, матеріали справи не містять даних про те, що будівництво здійснюється на цій смузі, тобто на земельній ділянці позивача. Обмеження у здійсненні господарської діяльності виключно у звязку з припущенням, що таке будівництво може пошкодити дамбу не відповідає принципу співмірності.

Натомість, у випадку проведення будівництва з порушенням державних будівельних норм та правил, таке будівництво відповідно до ст. 376 ЦК України може бути перебудоване або демонтоване.

В такому випадку знову ж таки немає принципу співмірності, а також реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Тому, в задоволенні заяви належить відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бальтазар», треті особи Львівське обласне управління водних ресурсів, Винниківська міська рада про зобовязання припинити господарську діяльність відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Леньо С. І.