Справа № 720/921/17
Провадження № 2/720/592/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.. за участю секретаря судового засідання Княгницька Ю.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

-про стягнення аліментів, суд,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по даній справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 2007 року.

Від спільного проживання мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою та перебувають на її особистому утриманні та вихованні.

З моменту припинення шлюбних відносин, а саме з 2016 року відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, не цікавиться їхнім здоровям та розвитком, не приймає участі у їх вихованні, що суперечить вимогам ст. 180 СК України.

Так як позивачці не відомо прибутки відповідача або його офіційне місце роботи, просить суд стягнути аліменти з останнього на її користь на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3400 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні позивачка не зявилася, однак подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме про зміну розміру стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на стягнення аліментів в розмірі ? частки від усіх видів заробітку відповідача щомісячного, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач офіційно працює та має регулярний дохід у вигляді заробітної плати та заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні не зявився по невідомим для суду причинам.

Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 02.12.2007 року шлюбі в виконавчому комітеті Балковецької сільської ради Новоселицького району, актовий запис про реєстрацію шлюбу № 06.

Відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.

Згідно довідки № 436 виданої Балківецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області від 25.05.2017 року діти перебувають на утриманні позивачки, а не на державному забезпеченні.

Згідно довідки № 992 від 31.07.2017 року виданої Ладигівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 без реєстрації.

З довідки № 237 від 01 серпня 2017 року виданої Сільськогосподарським кооперативом ім. Щорса вбачається, що ОСОБА_2 працює в СГК ім.. Щорса на посаді тракториста з 13 червня 2017 року по даний час.

Відповідач як батько зобовязаний приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей на рівні із матірю.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України одним з способів виконання батьками обовязків щодо утримання дитини є присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Приймаючи до уваги, що відповідач має постійний дохід у виді заробітної плати, то відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дітей має бути визначений у частці від його доходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином підсумовуючи наведене, беручі до уваги матеріальне положення дітей які на даний час перебувають на повному утриманні матері, їх стан здоровя, матеріальне становище, те що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання з моменту припинення шлюбних відносин, суд визначаючи розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача, виходить з закріплених в ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, та вважає за можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку щомісячного, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття.

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 20.06.2017 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.

Суд вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 10,59,60,61,84,85,88,208-218, ЦПК України,ст.ст.84,180, 181, 182, 183,191 СК України, суд, -

вирішив:

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_8, на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку щомісячного, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20 червня 2017 року до повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_11 в сумі 640 грн. 00 коп. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.