Справа № 457/1249/15 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 22-ц/783/158/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Копняк С.М., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 26 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» в особі Трускавецького відділення № 1 ПАТ «Укрінбанк», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача та повернення банківського вкладу,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 26 лютого 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» на користь ОСОБА_2 25 000 доларів США за договором про розміщення банківського вкладу № 10-1329230 «Прогресивний» від 27 лютого 2015 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» на користь ОСОБА_2 6 090 грн. судових витрат.

Рішення суду Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що квитанції, надані позивачем, на підтвердження внесення коштів в касу банку, містять суттєві недоліки в оформленні, не відповідають нормам чинного законодавства та внутрішнім положенням ПАТ «Укрінбанк», та не можуть бути прийняті судом як належний письмовий доказ. Підпис директора відділення на квитанції може свідчити лише про передачу готівки їй особисто, а не через касу банку, права отримувати грошові кошти та оформлювати відповідні касові документи директор відділення ОСОБА_3 не мала. Вважає позовні вимоги не доведеними. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання (а.с. 245-248), тому відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи, який згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Нормами ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 27 лютого 2015 року між ПАТ «Укрінбанк» в особі начальника Трускавецького відділення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір про розміщення банківського вкладу № 10-1329230 «Прогресивний», за умовами якого 27.02.2015 року ПАТ «Укрінбанк» прийняв від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 25 000 дол. США згідно з квитанцією № 10312320, і зобовязався виплатити йому зазначені кошти та 7 % річних на умовах і в порядку, установлених договором банківського вкладу (а.с.7-8).

На заяву ОСОБА_2 від 03.09.2015 року про дострокове розірвання договору та заяву від 04.09.2015 року про надання інформації про наявність коштів на рахунку № 2097, ПАТ «Укрінбанк» повідомило листом від 16.10.2015 року № 168, що депозитний вклад № 10-1329230 від 27.02.2015 року на суму 25 000 доларів США на його прізвище в Трускавецькому відділенні ПАТ «Укрінбанк» не відкривався (а.с. 12).

Судом також встановлено, що всі розрахункові документи та договір банківського вкладу подані Позивачем до позовної заяви та Відповідачем до заперечень проти позову підписувались колишнім директором Трускавецького відділення АТ «Укрінбанк» ОСОБА_3, щодо якої ведеться досудове розслідування, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000469 від 31.08.2015 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, а банк у відповідності до постанови слідчого СВ Трускавецького МВ ГУМВСУ у Львівській області про залучення потерпілого, залучений, як потерпілий.

Грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США за вищевказаною заявою-договором відповідач отримав, що підтверджується квитанцією № 10312320 від 27.02.2015 року, скріпленої підписами та печаткою банку, з призначенням платежу: «внесення на вклад згідно договору № 10-1329230 від 27.02.2015 року» (а.с. 9).

Також сторонами не оспорюється та матеріалами справи підтверджується, що на час укладення вказаного договору ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Укрінбанк» і мала повноваження на укладення таких договорів.

Отже, як спірний договір, так і квитанція мають усі необхідні реквізити та підписані від імені банку посадовою особою, яка діяла на підставі довіреності банку й у межах наданих їй повноважень, а відтак банк зобов'язаний виплатити вкладнику депозит.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 квітня 2012 року у справі № 6-20цс12, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів, тому підлягає врахуванню колегією суддів при розгляді даної справи судом апеляційної інстанції і не погодитись з цим висновком у судової колегії немає підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Аналіз статті 1059 Цивільного кодексу України, пункту 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, пунктів 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1 172/8493, пункту 8 глави 2 "Приймання банком готівки" розділу III "Касові операції банків з клієнтами" Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, дозволяє дійти наступного висновку.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

З огляду на зазначене, задовольняючи позов, суд першої інстанції, обгрунтовано виходив із доведеності позовних вимог та за необхідності стягнення з відповідача на користь позивача суму вкладу в розмірі 25 000 дол. США.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності тимчасової адміністрації на час винесення судом оскаржуваного рішення, під час якої не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, не заслуговують на увагу, оскільки постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016р. та Ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 31 серпня 2016р. - визнано незаконною та скасовано постанову правління НБУ №934 від 24 грудня 2015р. «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» та визнано незаконним і скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УкрінБанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора Банку».

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» відхилити.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 26 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: