Справа № 487/4301/17
Провадження № 6/487/151/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017 року. Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючий - суддя Біцюк А.В., за участю секретаря судового засідання Пономарьової Д.С., старшого державного виконавця Кривчак Т.Є., розглянувши подання державного виконавця про обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець звернувся до суду з подання в якому посилаючись на бездіяльність боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП №45634706 з виконання Наказу Господарського суду Миколаївської області від 07.11.2014 року в справі №915/1232/14, просив обмежити у справі виїзду за кордон ОСОБА_1.

В судовому засіданні держаний виконавець подання підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

01.12.2014 року старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва відкрито виконавче провадження ВП №45634706 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 07 листопада 2014 року яким примусово виконується рішення суду про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Привтбанк" грошових коштів в загальній сумі49768,35 грн., а також грошових коштів на відшкодування судових витрат в сумі 1827,00 грн.

Боржник у встановлений термін для виконання рішення суду не виконав.

Стаття 313 Цивільного кодексу України регламентує, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюєтьсяЗаконом від 21 січня 1994 р. №3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон).

Положеннями ст.6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання -до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п.2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п.5);

- якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України Про виконавче провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням - це будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Державним виконавцем не надано суду жодного доказу ухилення боржника від виконання рішення суду або перешкоджання у його виконанні.

Доводи наведені в поданні, в тому числі відсутність боржника за місцем проживання (реєстрації), зазначеного в рішенні суду, та не зявлення на виклик державного виконавця, за відсутності доказів вручення виклику, не може бути розцінено як ухилення від виконання рішення суду в сенсі умисної протиправної поведінки боржника.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконаного рішення суду, а за ухилення від його виконання.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Кривчак Т.Є. про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Біцюк А.В.