Справа № 477/1890/17
Провадження № 2/477/1030/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі Сірюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на дві земельні ділянки площею 1,4516 га, кадастровий номер :11:000:0183 та площею 2,8400га кадастровий номер :12:000:0170, обидві за призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на її право щодо вказаного майна як спадкоємця першої черги, яка прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_4, померлого 28 жовтня 2011 року. Вказує, що можливість нотаріального оформлення її прав вичерпана через спір про право щодо вказаного майна, правовстановлюючі документи щодо якого видано вже після смерті спадкодавця.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про розгляд справи за її відсутності на підставі наданих письмових доказів.

Відповідач ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_1) Н.М. звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та просила про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 28 жовтня 2011 року про що виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 82 від 01.11.2012 року (а.с. 25).

Підстави закликання позивача до спадкування як дружини, тобто спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_4, підтверджуються даними свідоцтва про шлюб І-ФП № 294171, згідно якого позивач та спадкодавець перебували у шлюбі з 14 вересня 1974 року до смерті останнього (а.с. 26).

Підстави звернення позивача до суду із цим позовом підтверджуються постановою нотаріуса від 28 вересня 2017 року, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вище вказаних земельних ділянок, через видачу правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки вже після смерті спадкодавця, тобто вказує про наявний спір про право спадкодавця щодо вище вказаного майна (а.с. 10).

Дійсно, відповідно до копій Державних актів ЯК № 819210 та ЯК № 819211, якими посвідчено право власності спадкодавця на спірне майно, дані правовстановлюючі документи видані 19 січня 2012 року, тобто після смерті 28.10.2011 р. ОСОБА_4 (а.с. 28-29).

Зі змісту наданих позивачем письмових доказів слідує, що відповідно до розпорядження Жовтневої РДА від 05.10.2011 року № 522-р, було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що засвідчують право власності на земельні ділянки громадянам України, членам СГК «Память Комунарів» (згідно з додатком) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого (нині Вітовскього) району Миколаївської області. Передано у власність земельні ділянки громадянам (згідно з додатком) в розмірах, визначених технічною документацією (а.с. 21). Серед переліку осіб, яким надано право власності щодо земельних ділянок значиться також ОСОБА_4 (а.с. 22) та ділянки, що передані йому у власність: кадастрові номери :11:000:0183 та :12000:0170.

Виходячи зі змісту правових норм, що діяли на час відкриття спадщини та які підлягають застосуванню у даних правовідносинах (аналогічні розяснення надано у Постанові Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7), а саме згідно ст. 25 ЗК України, в редакції, що діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 (28.10.2011р.), при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

Землі у приватну власність вищевказаним особам передаються безоплатно.

Вказані особи мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай) виділену в натурі (на місцевості).

Згідно ст. 81 ЗК (в редакції на момент смерті ОСОБА_4А.) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 116 ЗК України, в редакції на час відкриття спадщини, - громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Пунктом «г» частини 1 ст. 81 та частиною 1 ст.131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Отже, надані докази свідчать про те, що процедура приватизації землі не була завершена чоловіком позивача не з його вини, проте при житті його волевиявлення було направлено на отримання земельних ділянок у приватну власність, рішення про передачу земельних ділянок у його власність було прийняте органами місцевого самоврядування при його житті, завершення оформлення процедури приватизації шляхом видачі документів, що посвідчує право власності на землю, на ім'я спадкоємця є неможливим в зв'язку з наявністю таких документів на ім'я чоловіка позивача.

При викладених обставинах, прийнявши в установленому законом порядку спадщину, з часу її відкриття позивач набула речові права на успадковані земельні ділянки, а, отже, і право на захист цих прав.

Відповідно до принципів земельного законодавства (ст.5 ЗК), одним із таких є забезпечення гарантії прав на землю.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до спадкоємця переходять права та обовязки, що належали спадкодавцю на час смерті.

Враховуючи конкретні обставини справи, виходячи з принципу верховенства права, закріпленого в ст. 8 Конституції України, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом та положень ст. 3 ЦК України, ст.1 ЦПК України, якими встановлені загальні засади цивільного законодавства і завдання цивільного судочинства, ст. 1215, ст. 1218 ЦК України, суд вважає, що відповідно до вищевикладених положень законодавчих актів існують підстави для задоволення позову і визнання за ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину (а.с. 43-85), права власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка.

Керуючись ст.ст. 202, 212-218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 28 жовтня 2011 року, право власності на :

- земельну ділянку площею 1, 4516 га, кадастровий номер :11:000:0183, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Миколаївській області Вітовському районі Мішково-Погорілівська сільська рада, за межами населеного пункту;

- земельну ділянку площею 2,8400 га, кадастровий номер :12:000:0170, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у Миколаївській області Вітовському районі Мішково-Погорілівська сільська рада, за межами населеного пункту.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення або отримання його копії.

Суддя Л.М.Семенова