Справа № 336/3458/17
Пр. № 2/336/1970/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві спільної часткової власності на житловий будинок № 80 по вул. Курортній в м. Запоріжжі.

В позові зазначила, що право на ? частину зазначеного нерухомого майна набув її батько ОСОБА_5, смерть якого сталася 14 березня 2016 року, після смерті своєї матері ОСОБА_6, що мала місце 11 листопада 2008 року, звернувшись протягом встановленого законом шестимісячного строку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте свідоцтва про право на спадщину батько позивача не отримав. Окрім вчинення вказаних дій, що свідчать про прийняття спадщини, батько позивача був зареєстрований і постійно проживав разом із своєю матірю. Після смерті батька, а саме: 26 квітня 2017 року, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовили на підставі постанови приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області від 26.04.2017 року через відсутність документів на підтвердження права власності спадкодавця на частку в праві спільної часткової власності на нерухоме майно. Інші спадкоємці до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не подали. На підставі викладеного позивач просить визнати за нею право власності на частку в праві спільної власності на будинок в порядку спадкування після смерті батька, який прийняв, але не оформив спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6.

В судове засідання позивач не зявилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, до суду звернувся відповідач.

За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України знаходить за можливе розглядати справу у відсутність сторін і їх представників.

Треті особи, належним чином повідомленої про дату, час та місце проведення засідання, до суду не зявилися, надавши заяву про вирішення справи без їхньої участі, що в силу ст. 36 ЦПК України зумовило вирішення спору у їх відсутність.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_5, смерть якого сталася 14 березня 2016 року (а. с. 7). ОСОБА_5 за життя набув право власності на ? частину будинку № 80 по вул. Курортній в м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, що мала місце 11 листопада 2008 року (а. с. 13, 14). Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_5 не отримав, як випливає з матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_6

Як випливає з матеріалів спадкової справи, після смерті ОСОБА_7 26 квітня 2017 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася позивач (а. с. 11). В цей же день постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4І у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено через відсутність документів на підтвердження права власності спадкодавця на частку в праві спільної власності на нерухомість (а. с. 11-12).

За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Виходячи з наведених положень цивільного законодавства, батько позивача, який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, звернувшись із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, вважається таким, що прийняв у спадщину належну ОСОБА_6 ? частину будинку № 80 по вул. Курортній в м. Запоріжжі.

В свою чергу позивач після смерті батька вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, надавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим інші спадкоємці ОСОБА_5 дій щодо прийняття спадщини не вчинили, як витікає з матеріалів спадкової справи.

Обґрунтованість позову підтверджують надані суду копії свідоцтв про акти цивільного стану, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, матеріали спадкових справ, технічна документація на будинок.

Суд застосовує обраний позивачем спосіб захисту права, так як у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину не сталося можливим через відмову нотаріуса у вчиненні вказаної дії.

Керуючись ст. ст. 1261, 1265, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 59, 212, 213, 215, 256-259, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будинку № 80 по вул. Курортній в м. Запоріжжі у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка сталася 14 березня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива