Справа № 344/9762/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1814/2017
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів : Василишин Л.В., Мелінишин Г.П.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_3, про витребування майна (квартири) з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 07 листопада 2017 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07 листопада 2017 року провадження у вищевказаній справі зупинено до вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за позовом третьої особи, яка пред»явила самостійні вимоги - ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення.

Не погоджуючись з даною ухвалою представник ОСОБА_1- ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апелянт зазначив що суд безпідставно зупинив провадження у даній справі, оскільки в ухвалі суду не міститься інформації про висновки суду щодо предметів спору у вказаних вище цивільних справах, судом не вказано конкретні обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення утруднює можливість розгляду та вирішення даної цивільної справи про витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі наявних в ній доказів. Суд не зазначив та не обґрунтував чому саме не можливо самостійно встановити та дослідити обставини, яким було обґрунтовано позовні вимоги ОСОБА_1 у справі про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Крім того, зупинивши провадження в справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Апелянт просив ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_7 вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_9 заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду щодо зупинення провадження в даній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження в даній справі, суд першої інстанції виходив із того, що при вирішенні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги - ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог.

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Встановлено, що ОСОБА_1 у серпні 2016 року пред»явила позов до ОСОБА_2 про витребування від останньої на її користь квартири АДРЕСА_1, загальною площею 136,5 кв.м., справа № 344/9762/16-ц.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 31.10.2016 року до участі у розгляді даної справи залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_3

Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа №344/7160-16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, позовом третьої особи, яка пред»явила самостійні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення. Спільним сумісним майном подружжя, про поділ якого заявлено позов є квартира АДРЕСА_1. Про витребування зазначеної квартири ОСОБА_1 пред»явила вимоги у справі що розглядається.

Абзацом 4 п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено судам, що визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З наведеним узгоджується також висновок, викладений у постанові Верховного суду України від 01 лютого 2017 року по справі №6-1957цс16, згідно якого пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, що розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення, та є істотними для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені цим судом самостійно по даній справі.

Оскільки предметом спору у даній справі №344/9762/16-ц є витребування ОСОБА_1 як власником майна з чужого незаконного володіння квартири АДРЕСА_1, яка в свою чергу є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, та предметом поділу майна подружжя у справі №344/7160-16-ц, а тому обставини щодо права власності ОСОБА_1 на дану квартиру (в цілому чи її частини) не можуть бути встановлені судом самостійно по даній справі.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення в справі про поділ майна подружжя безпосередньо впливає на питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Посилання апелянта на те, що зупинення провадження у даній справі порушить принцип розумності строків розгляду справи не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для висновку про те, що зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння до вирішення справи про поділ майна подружжя порушить принцип розумності строків розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були наявні підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 313-314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 07 листопада 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Л.В. Василишин

Г.П. Мелінишин