печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Писанець В.А.,

при секретарі - Ясеновенко К. О.,

розглянувши подання державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Петрухно Сергія Олександровича про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Петрухно С.О. звернувся до суду з вказаним поданням.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказ №910/10413/15 виданий 28.08.15 р. Господарським судом м. Києва про стягнення з ТОВ «Ренглод Інвест» на користь ТОВ «Баядера Логістик» 10863,30 грн. заборгованості, пені в сумі 1216,72 грн., штрафу в сумі 760,36 грн., 20% річних у сумі 1909,40 грн. та судового збору в сумі 1827,00 грн.

29.03.2017р. державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53631041, яку 06.04.2017р було направлено боржнику.

Державний виконавець зазначає, що 06.04.2017р. та 20.04.2017р. на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду та надання відповідних відомостей, однак ТОВ «Ренглод Інвест» на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця, необхідні документи не надав.

Також на виконанні у відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві перебуває ще одне виконавче провадження з примусового виконання наказ №910/4905/15-г виданий 03.06.2015р. Господарським судом м. Києва про стягнення з ТОВ «Ренглод Інвест» на користь ТОВ «Комбінат хлібопечення «Кулиничі» суми у розмірі 15461,26 грн.

02.03.2016 р. державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50371995, яку 02.03.2016 р. направлено боржнику.

05.04.2017р. державним виконавцем винесено постанову про об'єднання виконавчих провадження №53631041 та №50371995 у зведене виконавче провадження №53715123.

Виходом державного виконавця за адресою : м. Київ, вул. Цитадельна, 6/8 ТОВ «Ренглод Інвест» не розшукано, про що складено акт державного виконавця від 19.04.2017р.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи виявились безрезультатними: згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржника - відомості про боржника відсутні, кошти на розрахункових рахунках відсутні, відповідно до витягу Єдиного державного реєстру МВС України транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Отже, станом на 18.05.2017 рішення суду по справі №910/10413/15 від 28.08.15 та по справі №910/4905/15-г від 03.06.15 не виконано.

Згідно інформації ЄДР станом на 19.05.2017 р., керівником ТОВ «Ренглод Інвест» є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Враховуючи те, що з моменту відкриття виконавчого провадження, рішення судів не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито всіх заходів, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець просить подання задовольнити.

За правилами ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, про розгляд подання повідомлявся належним чином, а тому з огляду на встановлену процесуальним законом невідкладність розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе вирішити подання за відсутності державного виконавця, при цьому у своєму виклику суд роз'яснював державному виконавцю обов'язковість його участі у розгляді порушеного ним питання.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Саме по собі невиконання боржником рішення суду у добровільному порядку не свідчить про ухилення його від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Питання щодо обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України порушується за наявності доказів ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

До подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України державним виконавцем було додано докази вчинення ряду виконавчих дій, проте не надано жодних доказів, які б свідчили, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення суду, при цьому маючи змогу виконати зобов'язання, але не робить цього з неповажних причин.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід'ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1 ст. 6 ЄКПЛ, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов'язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, слід розглядати як невід'ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄКПЛ. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

Зважаючи на те, що стадія виконання рішення суду є невід'ємною частиною судового розгляду, при вирішенні питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України суд виходить із загальних принципів обов'язковості доказування і подання доказів встановлених ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Разом з тим в ході розгляду подання державним виконавцем не було надано суду доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду.

Крім того, з наданих державним виконавцем документів вбачається, що наказом ТОВ «Ренглод Інвест» від 11.05.2015 № 01-К/15 ОСОБА_2 звільнено з посади директора товариства на підставі його заяви про звільнення та рішення загальних зборів учасників товариства.

Виходячи з того, що державним виконавцем не було доведено факту свідомого та умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 208, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Петрухно Сергія Олександровича про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.А. Писанець