Справа №591/4986/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кривцова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/1421/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

в с т а н о в и л а :

22 вересня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, і свої уточнені позовні вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 При будівництві свого житлового будинку ОСОБА_3 звернулася до неї з проханням зменшити відстань від огорожі до стіни будинку, так як їх земельна ділянка не дуже широка, з 2-х метрів по ДБН до 1 метру. Вона погодилася і письмово дозволила ОСОБА_3 будувати житловий будинок на відстані 1 м. від межі земельних ділянок. Будівництво закінчилося в 2013 році. В 2015 році ОСОБА_3 без дозволу прибудувала до свого будинку прибудову, яка розташована на відстані 1 м. від межі земельних ділянок, своєї згоди ОСОБА_5 на це не давала. В цій прибудові відповідач обладнала котельню, димар якої розташований напроти будинку позивача. При роботі котельні дим іде прямо до її оселі, чим створює неблагополучні умови для проживання. Позивач просила відповідача зробити висоту димаря вище, згідно норм ДБН, щоб дим не попадав до її оселі, проте згоди на це не отримала. Побудувавши прибудову з порушенням норм ДБН, не витримавши встановлену відстань в два метри від межі земельних ділянок, обладнавши котельню та встановивши димар невеликої висоти, у зв'язку з чим дим постійно іде до її житлового будинку, відповідач порушує її права власника майна. Тому просила суд ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_5, шляхом перенесення топочної та димаря і облаштування її в середині будинку АДРЕСА_1

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Усунено перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_5 - житловим будинком АДРЕСА_2 шляхом перенесення відповідачем ОСОБА_3 топочної та димаря і облаштуванні її всередині будинку АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення, на неповноту з'ясованих обставин справи, на порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що позивач не надала жодних доказів на підтвердження того, що прибудова здійснена з порушенням норм ДБН, що в свою чергу виключає можливість задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги позивача та її представника, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дим з димаря будинку відповідача потрапляє у двір та будинок позивача внаслідок розташування димаря відповідача у безпосередній близькості до оселі позивача, що створює дискомфорт та неблагополучні умови для проживання позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного:

У відповідності до приписів ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є власником будинку АДРЕСА_2 що підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7-8).

Власником сусіднього домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3

Відповідно до нотаріальної заяви від 05 червня 2013 року, засвідченої приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Бирченко Ю.В., позивач ОСОБА_5 не заперечувала проти будівництва житлового будинку власницею земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 на вказаній земельній ділянці на відстані в один метр від межі з земельною ділянкою розташованою за АДРЕСА_2

Зазначений будинок був побудований та зданий в експлуатацію у 2014 року і дана обставина підтверджується копіями Будівельного паспорту та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області 18.06.2014 року (а.с.150-158).

Відповідно до будівельного паспорту на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1, виданому 06.06.2013 року, з плану поверху та експлікації приміщень вбачається, що приміщення топкової «8» площею 3,35 кв.м. знаходиться всередині будинку (а.с.150-155).

Після будівництва будинку, відповідач у 2015 році здійснила його реконструкцію внаслідок чого загальна площа будинку збільшилась до 145,9 кв.м., розмір житлової площі не змінився і внаслідок реконструкції топкова була облаштована в іншій частині будинку ніж це було передбачено Будівельним паспортом. Дана обставина підтверджується копіями технічного паспорту на житловий будинок, Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.143-142).

Згоди на здійснення реконструкції будинку та перенесення топкової в інше приміщення ОСОБА_5 не надавала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 зверталася до різних державних інстанцій з приводу будівництва ОСОБА_3 прибудови в порушення норм ДБН та димаря невеликої висоти (а.с.10-13).

18 листопада 2016 року інспектором батальйону поліції охорони Управління поліції охорони в Сумській області складено акт, відповідно до якого проведено перевірку санітарно-технічного стану території за адресою: АДРЕСА_3 та виявлено, що 18 листопада 2016 року о 10-45 годині виявлено задимлення території від котельної, розташованої на території приватного будинку АДРЕСА_4

На звернення ОСОБА_5 до Сумської райдержадміністрації їй 19 вересня 2015 року було повідомлено, що сектором містобудування та архітектури Сумської районної державної адміністрації видавався будівельний паспорт забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 Будівельним паспортом передбачалося будівництво котельні в середині житлового будинку (а.с.108).

На звернення ОСОБА_5 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області щодо проведення перевірки з питань законності будівництва котельної та димохідної труби на території домоволодіння по АДРЕСА_1, їй надано письмову відповідь від 26 серпня 2016 року в якій повідомили, що Управлінням ДАБІ на адресу забудовника неодноразово направлялися листи з повідомленнями про проведення перевірки та вимогою про явку уповноваженої особи з метою забезпечення безперешкодного доступу до зазначеного об'єкта містобудування та надання відповідних документів для проведення перевірки. Але у встановлений термін забудовник не з'явився, доступ до об'єкта не забезпечив, необхідні документи не надав. В Єдиному реєстрі даних мається інформація про реєстрацію декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації щодо реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1, замовник ОСОБА_3 На адресу проектувальника який виконував проектні роботи, Управлінням ДАБІ було направлено відповідний запит про надання копії проекту на проведення вищезазначених робіт, проте жодної інформації на адресу Управління не надходило (а.с.109-110).

Відповідно до експертного висновку науково-виробничого підприємства «Будівельна наука» Академії будівництва України, щодо садибного житлового будинку з прибудовами та господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 причинами задимлення ділянки є безпосередня близькість до огорожі ділянки сусіднього димаря. При безпосередній близькості до огородженої ділянки по АДРЕСА_2 та відповідному вітрі в її бік (повторюваність 59%) дим при охолоджені знижується і потрапляє («лягає») на ділянку та затримується існуючою вітронепроникною бетонною огорожею. Будинок та котельна на ділянці по АДРЕСА_1 зведено з порушенням ДБН 360-92** на відстані ближче ніж нормативна (3м при необхідній відстані 8м) від існуючої будови. Відстань від межі ділянки до стіни житлового будинку складає 84 см, що суперечить вимогам п.3,25* ДБН 360-92** (а.с.116-129).

Вищезазначений висновок підтвердив і директор НВП «Будівельна наука «Академії будівництва України» ОСОБА_7 допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка.

З декларації про готовність об'єкта до експлуатації по реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 вбачається, що згідно проектної документації, яку затверджено замовником ОСОБА_3, 25 грудня 2015 року були проведені роботи по реконструкції житлового будинку, та в січні 2016 року об'єкт вважався таким, що закінчений та готовий до експлуатації, та 05 січня 2016 року декларацію зареєстровано Управлінням ДАБІ у Сумській області (а.с.134-136).

За рахунок реконструкції будинку загальна площа будівлі збільшилась на 46,8 кв.м., а з технічного паспорту будинку за 04.01.2016 року вбачається, що приміщення топкової «8» знаходиться саме в приміщенні прибудови літ. «А1» (а.с.140-141), що не відповідає первісному будівельному паспорту на будинок.

У декларації про готовність об'єкта до експлуатації по реконструкції житлового будинку від 05.01.2016 року не зазначено конкретно, яка реконструкція будинку проводилась і які види будівельних робіт проводились (а.с.134).

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч.1-5,7 ст.319 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України).

Застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Відповідно до п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5від 07 лютого 2014 року, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на допущені судом порушення норм процесуального права, вважаючи, що після початку розгляду судом справи по суті позивачем була подана уточнена позовна заява, яка містить зовсім інший предмет позову чим порушено норми ст.31 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитись з такими доводами апеляційної скарги, оскільки згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Межі заявлених вимог включають в себе, зокрема, предмет та підстави позову. Відповідно до положень ч. 2 ст. 31, п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», предмет позову - це те, що конкретно вимагає позивач, підстава позову - чим він обґрунтовує свої вимоги, зміст вимоги - який спосіб захисту свого права він обрав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, як звертаючись з позовом до суду так і в уточненій позовній заяві (а.с.165) не змінювала предмет позову, оскільки вимагала усунення перешкод у користуванні своєю власністю - житловим будинком АДРЕСА_1 і нею було змінено лише спосіб захисту свого порушеного права: зі знесення димаря та прибудови до житлового будинку АДРЕСА_2

Не заслуговують на увагу і посилання відповідача та її представника у суді апеляційної інстанції на висновки Сумського обласного лабораторного центру Міністерства охорони здоров'я України та Сумського державного університету Регіональний центр «Екомедхім» про відповідність вимогам гігієнічних нормативів допустимого вмісту в ньому хімічних речовин при дослідженні проби повітря за адресою АДРЕСА_1 під час роботи твердопаливного (пілетного) котла (а.с.213-218), оскільки апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. В той же час, відповідачем не надавались ці докази ні суду першої інстанції, а також цими доказами апелянт не обґрунтовував і доводи апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -