Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1553/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

14.11.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

за участі секретаря: Двоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі по тексту ПАТ «Брокбізнесбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 05.04.2011 між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE, відповідно до якого останній було відкрито спеціальний картковий рахунок. Цього ж дня, між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору, за умовами якої банк надав останній кредит на споживчі цілі у вигляді кредитної лінії з лімітом в сумі 11 000 грн., зі сплатою за користування кредитними коштами 32 % річних на термін до 04 квітня 2012 року, що підтверджується випискою за рахунком. Відповідно до умов додаткової угоди №1 відповідач взяла на себе зобовязання щомісячно здійснювати повернення кредиту не пізніше 22 числа кожного місяця відповідно до встановленого графіку та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше 23 числа місяця наступного за місяцем у якому нараховані проценти.

Зазначив, що позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно не надавала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Таким чином, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконала, чим порушила норми законодавства, що регулює дані правовідносини, та умови кредитного договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 13.02.2015 має заборгованість по кредитному договору від 05.04.2011 сумі 48 508 грн. 32 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 10995 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1790 грн. 75 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 23042 грн. 70 коп., пеня за прострочення сплати процентів - 7960 грн. 35 коп., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 2750 грн. 97 коп. та суми індексу інфляції простроченої заборгованості по несплаченим процентам - 515 грн. 28 коп., 3% річних за користування грошовими коштами - 1080 грн. 13 коп., 3% річних за користування грошовими коштами - 373 грн. 14 коп. Банк просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість за кредитним договором та понесені ним судові витрати по справі.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи.

Відповідач повідомлена про час та місце розгляду справи про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не зявилася, проте направила суду заяву про розгляд справи без її участі (т.2 а.с.23).

Представник позивача у судовому засіданні 24.10.2017 приймав участь та підтримав доводи апеляційної скарги. Про час та місце наступного судового засідання, яке відбулося 14.11.2017, повідомлений належним чином.

Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, тому колегія суддів ухвалила слухати справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 05 квітня 2011 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE відповідно до якого останній було відкрито спеціальний картковий рахунок (т.1 а.с.12-13).

05 квітня 2011 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору, за умовами якої банк надав останній кредит на споживчі цілі у вигляді кредитної лінії з лімітом в сумі 11 000 грн., зі сплатою за користування кредитними коштами 32 % річних на термін до 04 квітня 2012 року, що підтверджується випискою за рахунком (т.1 а.с.14).

Крім того, сторони визначили як строк дії договору, а саме до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними (п.9.1 кредитного договору), так і кінцевий термін повернення кредиту 04 квітня 2012 року (п.2 додаткової угоди до кредитного договору) та строки виконання зобовязань за щомісячним погашенням кредиту до 22 числа включно кожного календарного місяця для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом не пізніше 23 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти (п.8 додаткової угоди).

З наданого ПАТ «Брокбізнесбанк» розрахунку убачається, що у звязку із порушенням взятих на себе зобовязань за кредитним договором від 05.04.2011 станом на 13.02.2015 заборгованість ОСОБА_2 складає 48 508 грн. 32 коп. (а.с.15-16).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, про застосування наслідків якої заявлено відповідачем до ухвалення судом рішення.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Розрізняють загальну і спеціальну позовну давність. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність може бути скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю, наприклад позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч.1, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України).

За змістом ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. В силу ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Встановлено, що з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся 30.04.2015 (т.1 а.с.1-2).

Як убачається з наданого розрахунку заборгованості останній платіж, який було здійснено відповідачем ОСОБА_2 в рахунок погашення відсотків за кредитним договором відбувся 28.11.2013, тобто після закінчення терміну дії договору вона продовжувала виконувати його умови (т.1 а.с.15).

Таким чином, банк звернувся до суду з позовом у межах строку позовної давності, враховуючи те, що відповідно до ст.264 ЦК України має місце його переривання 23 листопада 2013 року.

Враховуючи викладене рішення суду про відмову в позові з підстав пропуску строку позовної давності є незаконним та таким, що підлягає скасуванню в звязку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального права при його ухваленні, оскільки строк позовної давності для захисту майнових інтересів позивача не минув.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до наданих ПАТ «Брокбізнесбанк» розрахунків заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 05.04.2011 станом на 13.02.2015 становить 48 508 грн. 32 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 10995 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1790 грн. 75 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 23042 грн. 70 коп., пеня за прострочення сплати процентів - 7960 грн. 35 коп., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 2750 грн. 97 коп. та суми індексу інфляції простроченої заборгованості по несплаченим процентам - 515 грн. 28 коп., 3% річних за користування грошовими коштами - 1080 грн. 13 коп., 3% річних за користування грошовими коштами - 373 грн. 14 коп. (т.1 а.с.15-16).

Проте, колегія суддів вважає, що в даному випадку розмір пені, нарахований Банком має бути зменшений за рішенням суду, оскільки він значно перевищує розмір основного боргу, виходячи з такого.

Згідно зі п.1 ч.2 ст.258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання (чч.1, 3 ст.549 ЦК України).

Отже за змістом ч.3 ст.551 ЦК України під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-473цс16, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України.

Враховуючи наведене колегія судів вважає, що є підстави для зменшення розміру пені за прострочення основного зобовязання та за несвоєчасну сплату процентів, а тому з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 22505 грн. 27 коп., яка складається з із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10995 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1790 грн. 75 коп., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 2750 грн. 97 коп. та суми індексу інфляції простроченої заборгованості по несплаченим процентам у розмірі 515 грн. 28 коп., 3 % річних за користування грошовими коштами (заборгованість по кредиту) у розмірі 1080 грн. 13 коп., 3% річних за користування грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) у розмірі 373 грн. 14 коп., пені за прострочення основного зобовязання та за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 5000 грн.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та зважаючи на вимогу щодо пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 243 грн. 60 коп., а також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі в розмірі 267 грн. 96 коп.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313, 316 ЦПК України колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2016 року скасувати таухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором №КУ/189/К від 05.04.2011 року у сумі 22505 грн. (двадцять дві тисячі пятсот пять грн.) 27 коп., яка складається з із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10995 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1790 грн. 75 коп., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 2750 грн. 97 коп. та суми індексу інфляції простроченої заборгованості по несплаченим процентам 515 грн. 28 коп., 3 % річних за користування грошовими коштами (заборгованість по кредиту) у розмірі 1080 грн. 13 коп., 3% річних за користування грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) у розмірі 373 грн. 14 коп., пені за прострочення основного зобовязання та за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 5000 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» судові витрати у розмірі 267 грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: Т.М. Авраменко

ОСОБА_3