Справа № 296/9076/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 27.410.1991 року він уклав шлюб з ОСОБА_2, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №2477.

Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, зокрема через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Вказав, що шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ньому.

Відповідач в судовому засіданні подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила при розірванні шлюбу залишити прізвище ОСОБА_2.

Суд, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.10.1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2477 зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.5).

Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально.

За викладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає її волі, а існування сімї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 112 СК України, ст.ст. 4, 10, 60, 88, 158, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований 27.10.1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2477.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя О. П. Сингаївський