печерський районний суд міста києва
Справа № 466/9810/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Медведєва М.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СТ «Гарантія» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення коштів , посилаючись на те що 15.10.2013р. сталась ДТП з вини ОСОБА_2, автомобіль якого було застраховано в ПАТ " СТ «Гарантія»". В день ДТП було повідомлено відповідача про настання страхового випадку та 23.10.2013р. було здійснено технічний огляд автомобіля .13.13.2013р. повторно звернувся з заявою про повідомлення про настання страхового випадку та виплату коштів , надавши пакет документів.В передбачений законом 90 денний строк до 13.03.2014р. кошти не були виплачені . Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 23.07.2014р. стягнуто з відповідача кошти , рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23.11.2015р. змінено рішення від 23.07.2014р. в частині стягнення суми страхового відшкодування зменшено до 13 579,76 грн. Кошти отримав на підставі виконавчого листа 22.02.2016р. . Уточнивши позовні вимог 31.03.2017р. просить стягнути пеню в розмірі 9924,59 грн.., 3% річних 791,70грн., інфляційні втрати в розмірі 8948 грн. ,судовий збір . Просив розглядати справу в відсутність.

Представник відповідача Курило О.Б. позов не визнав .

Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , вважає що позов підлягає задоволенню частково виходячи з слідуючого.

Судом встановлено , що 15.10.2013р. сталась ДТП з вини ОСОБА_2, автомобіль якого було застраховано в ПАТ " СТ «Гарантія»". В день ДТП було повідомлено відповідача про настання страхового випадку та 23.10.2013р. було здійснено технічний огляд автомобіля .13.12.2013р. повторно звернувся з заявою про повідомлення про настання страхового випадку та виплату коштів , надавши пакет документів .

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов"язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків . Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору.

В передбачений законом 90 денний строк до 13.03.2014р. кошти не були виплачені . Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 23.07.2014р. стягнуто з відповідача кошти , рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23.11.2015р. змінено рішення від 23.07.2014р. в частині стягнення суми страхового відшкодування зменшено до 13 579,76 грн. (а.с.7-15)

На підставі виконавчого листа відповідач перерахував кошти в сумі 16447,94 грн. на підставі платіжного доручення 28.01.2016р.(а.с.75) .

Згідно приписів Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 передбачено:

- відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України. Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятим відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (пункт 2.1 статті 2);

Крім того, відповідно до положень п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до положень ст. 992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі статті 16 Закону України «Про страхування», стаття 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Також страховик несе відповідальність, передбачену статтею 625 ЦК України. 21.12.2016 р. Верховний суд України, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норми матеріального права, при розгляді справи № 6-1003цс16 в черговий раз підтвердив правову позицію висловлену у справі № 6927цс16 від 01.06.2016 р.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (страховика) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитору (застрахованої особи) від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (застрахованій особі).

Судом установлено, що сторони уклали договір страхування, відповідно до ст..36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» -страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, між сторонами укладено договір майнового страхування, за умовами якого передбачено відповідальність страховика за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування.

Посилання відповідача на ст..36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає безпідставним оскільки дорожньо-транспортна пригода не розглядалась в цивільній справі.

При таких обставинах , у зв'язку з простроченням виплати страхового відшкодування, позивачка , яка має право на отримання страхового відшкодування, має право вимагати стягнення неустойки, у даному випадку, керуючись п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - пені та відповідно до ст..625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних.

При таких обставинах з Публічного акціонерного товариства «СТ «Гарантія» на користь позивача підлягає стягненню неустойка в розмірі 9674,48 грн. , інфляційні витрати в розмірі 8948 грн., 3% річних в розмірі 764,56 грн.,розрахунок яких відповідачем не заперечувався за період з 13.12.2013р. по 28.01.2016р., тому позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 625, 988, 1166 ЦК України , ст.ст.10.11,60,209,212,215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СТ «Гарантія» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_1 неустойку в розмірі 9674,48 грн. , інфляційні витрати в розмірі 8948 грн., 3% річних в розмірі 764,56 грн., судові витрати в розмірі 551,20 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Остапчук Т.В.