Справа № 523/4601/17
Провадження №2/523/2814/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

Установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалась на те, що вона, ОСОБА_1, є власницею квартири АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується Ордером №1260 серії ЛР від 28 грудня 1975 року, виданим, ОСОБА_4, Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НБХ №039295, засвідченим державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 11.08.2016 року, реєстровий номер №4-1403, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44743708 від 11.08.2016 року, реєстраційний номер у спадковому реєстрі 55821459, та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №66128248 від 18.08.2016 року.

09.07.1997 року син позивачки, ОСОБА_6, який зареєстрований та мешкає в належній їй квартирі АДРЕСА_2, одружився з громадянкою ОСОБА_2, яка стала мешкати разом із позивачем та її сином в квартирі АДРЕСА_3 та зареєструвалася за даною адресою в 2000 році. 07.12.1998 року в них народилася донька - ОСОБА_3, яка також мешкала та зареєструвалася за даною адресою в 2000 році, що підтверджується Довідкою - випискою з домової книги про склад сімї та реєстрації, виданою адміністрацією ЖБК «Ленінський- 26» за №57 від 27.02.2017 року.

Подружнє життя ОСОБА_6 з ОСОБА_2 не склалося та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 травня 2011 року вони розлучилися.

Після розлучення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в 2011 році виїхали із зазначеної квартири.

З того часу та по сьогоднішній день в квартирі АДРЕСА_4 вони не проживали, жодної участі в утриманні житла не брали, що підтверджується актом від 05.03.2017 року, що складений керівником ЖЕО «Ленінський-26».

Відповідачі станом на сьогоднішній день, зареєстровані в квартирі належній позивачу, але фактично там не проживають з 2011 року.

Позивач вважає, що не проживаючи на спірній жилій площі, не маючи ніякого відношення до неї, не несучи ніяких витрат на утримання жилої площі, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 втратили право користування нею.

Представник позивача в судове засідання не зявився та надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлялись належним чином за місцем реєстрації.

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є власницею квартири АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується Ордером №1260 серії ЛР від 28 грудня 1975 року, виданим, ОСОБА_4, Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НБХ №039295, засвідченим державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 11.08.2016 року, реєстровий номер №4-1403, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44743708 від 11.08.2016 року, реєстраційний номер у спадковому реєстрі 55821459, та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №66128248 від 18.08.2016 року. (а.с. 7-9).

09.07.1997 року син позивачки, ОСОБА_6, який зареєстрований та мешкає в належній їй квартирі АДРЕСА_2, одружився з громадянкою ОСОБА_2, яка стала мешкати разом із позивачем та її сином в квартирі АДРЕСА_5 та зареєструвалася за даною адресою в 2000 році. 07.12.1998 року в них народилася донька - ОСОБА_3, яка також мешкала та зареєструвалася за даною адресою в 2000 році, що підтверджується Довідкою - випискою з домової книги про склад сімї та реєстрації, виданою адміністрацією ЖБК «Ленінський- 26» за №57 від 27.02.2017 року. (а.с. 11).

Подружнє життя ОСОБА_6 з ОСОБА_2 не склалося та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 травня 2011 року вони розлучилися. (а.с. 12).

Після розлучення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в 2011 році виїхали із зазначеної квартири.

З того часу та по сьогоднішній день в квартирі АДРЕСА_4 вони не проживали, жодної участі в утриманні житла не брали, що підтверджується актом від 05.03.2017 року, що складений керівником ЖЕО «Ленінський-26». (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" - громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

На підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі, котра розташована за адресою: АДРЕСА_6.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10,11,14, 57-64 , 77, 169, 157, 158, 212- 215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі, котра розташована за адресою: АДРЕСА_6.

Дане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_6, в Державній міграційній службі України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя