Справа №705/1966/17
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 травня 2017 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа- Служба у справах дітей Уманської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2017 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В якості відповідача в позові вказаний: ОСОБА_3. В якості третьої особи - Служба у справах дітей Уманської районної державної адміністрації.

В позові ставиться питання:

«…1. позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав щодо ОСОБА_4 Біатріш, ІНФОРМАЦІЯ_2;

2. стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 Біатріш, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 33 відсотки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття;

3. Зобовязати Службу у справах дітей Уманської районної державної адміністрації Черкаської області надати письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1...».

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Згідно ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. При цьому, позови про стягнення аліментів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Однак, позивач не надала доказів на підтвердження свого зареєстрованого місця проживання.

Зважаючи на викладене, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 Цивільного кодексу України і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», крім випадків прямо встановлених в ЦПК України.

Як вбачається із позовної заяви, місцем проживання відповідача ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 ОСОБА_2 вказала: вул.. Герци, (СХТ), Герцаєвського району Чернівецької області.

Одночасно, позивачем у позовній заяві обєднано дві позовні вимоги з різною підсудністю.

Судом не встановлено підстав для застосування правил альтернативної підсудності, встановлених ст.110 ЦПК України (позови про позбавлення батьківських прав не відносяться до переліку справ щодо яких процесуальним законом визначено підсудність за вибором позивача або виключну підсудність).

Відповідно до чинного цивільно-процесуального законодавства України справи про позбавлення батьківських прав є справами позовного провадження, тому дана категорія справ підлягає розгляду за загальними правилами підсудності відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України за місцем проживання відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону від 13 січня 2005 р. «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей- сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Позивачем у позові третьою особою зазначено: «… Служба у справах дітей Уманської районної державної адміністрації…», однак відповідно до положень ст. 19 СК орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Статтею 115 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що виноситься ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Враховуючи вищезазначене, подана позовна заява в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав не підсудна Уманському міськрайонному суду Черкаської області, у зв'язку з чим підлягає поверненню позивачу для подання до суду за зареєстрованим місцем проживання ( або останнім відомим місцем перебування) відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 109, 110, 115, 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа- Служба у справах дітей Уманської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що з даною позовною заявою, в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав, слід звертатись до місцевого суду за зареєстрованим місцем проживання ( перебування) відповідача.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без учать особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Мазуренко