АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1415/17 Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 22-ц/789/828/17 Доповідач - Хома М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

секретар - Романюк Х.Ю.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства Сетам, Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, треті особи ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство Універсал Банк про визнання результатів електронних торгів недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, та з врахуванням уточнень просив визнати недійсними результати електронних торгів, які проведені ДП Сетам 25.01.2017 року щодо лота №190845 належного позивачу нежитлового приміщення аптечного кіоску загальною площею 30 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Чехова 9/1.

Вимоги обґрунтовував тим, що 26.11.2007 року між ним та ПАТ УніверсалБанк було укладено кредитний договір, на забезпечення виконання зобов'язань за яким він за договором іпотеки від 27. 11.2007 року передав в іпотеку належну йому житлову квартиру АДРЕСА_1.

24.11.2015 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення з нього кредитної заборгованості за вказаним кредитним договором, в ході виконання якого 25.02.2017 року на електронних торгах реалізовано предмет іпотеки.

Зазначав, що електронні торги відбулися з порушенням чинного законодавства, що призвело до порушення його прав.

Зокрема, вказував, що в рішенні суду про стягнення кредитної заборгованості не визначено спосіб та порядок реалізації предмета іпотеки, не встановлено початкову вартість. Вартість предмета іпотеки, визначена експертом, не відповідає дійсності, так як оцінка проведена без огляду приміщення. Предметом іпотеки згідно договору іпотеки була квартира, однак позивач здійснив її реконструкцію в нежитлове приміщення аптеку, внаслідок чого змінилось цільове призначення приміщення, і відповідно, його вартість. Також зазначав, що державним виконавцем не дотримано правил черговості звернення стягнення на майно боржника.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року позов задоволено. Визнано недійсними результати електронних торгів з реалізації предмета іпотеки нежитлового приміщення аптечного кіоску, загальною площею 30 кв.м., розташованого за адресою м. Тернопіль, вул. Чехова, 9, приміщення 1, оформлених протоколом проведення електронних торгів №231033 від 25.01.2017 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Тернопільський РВ ДВС ГУЮ у Тернопільській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не вказано, яким чином порушення черговості звернення стягнення на майно боржника вплинуло на результат проведених електронних торгів. Крім цього, судом не враховано того, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив та вважає, що рішення є законним та обґрунтованим, представника РВ ДВС ГУЮ у Тернопільській області, яка підтримала доводи апеляційної скарги, представників ДП Сетам, ПАТ Універсал Банк, ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги та вважають, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що електронні торги відбулись на підставі рішення суду без зазначення передбачених ст. 39 Закону України Про іпотеку необхідних відомостей, а також на підставі документа, який не відповідає дійсності (довідка про дотримання черговості), державним виконавцем не проводилась перевірка наявності іншого, окрім предмета іпотеки, майна боржника, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України Про виконавче провадження, непроведення державним виконавцем заходів щодо звернення стягнення на інше (рухоме) майно боржника, який є іпотекодавцем, порушує його законні права та інтереси. Тому суд прийшов до висновку, що електронні торги проведені з порушенням актів цивільного законодавства Закону України Про виконавче провадження, Закону України Про іпотеку. Інші обгрунтування позову суд відхилив, так як дані обставини могли бути предметом дослідження при розгляді скарги на дії державного виконавця.

Колегія суддів згідна з висновком суду першої інстанції в частині відхилення інших обгрунтувань позову, оскільки такі могли бути предметом дослідження при розгляді скарги на дії державного виконавця, однак не погоджується з висновками суду про наявність підстав для визнання недійсними результатів електронних торгів.

Встановлено, що 26 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством Банк Універсальний, який в подальшому змінив найменування на ПАТ Універсал Банк, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримав у банку кредит в розмірі 46 000 доларів США.

27 листопада 2007 року між цими ж сторонами на забезпечення виконання вказаного кредитного договору укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку нерухоме майно - однокімнатну квартиру загальною площею 30,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Чехова, 9/1.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 березня 2015 року стягнуто солідарно з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_5 в користь ПАТ Універсал Банк заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 52 323, 50 доларів США, що еквівалентно 675 402,20 грн.

На виконання даного судового рішення 09.07.2015 року видано виконавчий лист №607/17371/14-ц.

24.11.2015 року відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

В ході примусового виконання рішення суду про стягнення на користь іпотекодержателя ПАТ Універсал Банк заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, державний виконавець 11.11.2016 року подав заявку на реалізацію арештованого майна - предмету іпотеки - належного ОСОБА_1 приміщення аптечного кіоску загальною площею 30 кв.м. по вул. Чехова, 9/1 у м.Тернополі.

Вартість зазначеного майна у сумі 556 000 грн. визначена станом на 19.10.2016 року субєктом оціночної діяльності - фізичною особою -підприємцем ОСОБА_6, який призначений постановою державного виконавця для проведення незалежної оцінки ринкової вартості вищезазначеного майна.

17.11.2016 року офіційному веб-сайті ДП Сетам розміщено інформацію щодо реалізації спірного приміщення, дата проведення аукціону 19.12.2016 року, стартова ціна 556 000 грн.

Електронні торги, призначені на 19.12.2016 року, не відбулися у звязку з відсутністю допущених уачсників торгів, про свідчить протокол №221021 проведення електронних торгів.

У звязку з цим було призначено повторні електронні торги та відповідно до ч.2 ст. 49 Закону України Про іпотеку визначено початкову ціну продажу предмета іпотеки у сумі 444 800 грн. (уцінено).

26.12.2016 року на офіційному веб-сайті ДП Сетам розміщено інформацію про повторні електронні торги щодо реалізації спірного приміщення, дата проведення аукціону 25.01.2017 року.

28.12.2016 року ДП Сетам опублікувало в газетах Свобода (№101 (3139) від 28 грудня 2016 року) та Номер один (№52 від 28.12.2016 року) оголошення про проведення торгів з продажу зазначеного приміщення.

25.01.2017 року електронні торги відбулися, за результатами яких переможцем став учасник №6 - ОСОБА_2

Як неодноразово зазначено Верховним Судом України у правових позиціях, зокрема, в постанові від 14 грудня 2016 року у справі №60890цс16, норми Закону України Про виконаче провадження дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, за таких умов: 1) відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; 2) наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; 3) дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України Про іпотеку.

Перевіряючи дотримання цих вимог, суд зазначив, що державним виконавцем не проводилась перевірка наявності іншого, окрім предмета іпотеки, майна боржника, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України Про виконавче провадження; реалізація ДП Сетам відбулась на підставі рішення суду без зазначення необхідних відомостей, передбачених статтею 39 Закону України Про іпотеку.

Суд першої інстанції не врахував, що стаття 39 Закону України Про іпотеку встановлює порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду, визначає зміст рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Проте, у даному спорі реалізація предмета іпотеки відбувалась не за рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а за судовим рішенням про стягнення заборгованості, в якому не вирішувалися жодні питання щодо предмета іпотеки, а тому посилання суду на порушення ст. 39 Закону України Про іпотеку є безпідставним, ця норма у даному випадку не застосовується, слід перевіряти дотримання інших передбачених цим Законом положень щодо реалізації предмета іпотеки, зокрема, передбачених ст.ст. 41, 43, 44 , 45 вказаного Закону.

Однак, інших порушень Закону України Про іпотеку, окрім невірно зазначеного судом посилання щодо ст. 39 Закону, не вказано позивачем і не встановлено судом.

Щодо вказаного у рішенні суду першої інстанції порушення ст. 48 Закону України Про виконавче провадження, а саме непроведення державним виконавцем перевірки наявності іншого, окрім предмета іпотеки, майна боржника, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 2, 5 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження, стягнення за виконавчими документами звертається у першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Як пояснив у суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, ні у позивача, ні у його дружини іншого солідарного боржника, не було коштів у національній чи іноземній валюті, у тому числі на рахунках у банках, чи інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, як на час проведення виконавчих дій, так і на даний час. При цьому представник позивача пояснив, що у власності ОСОБА_1 є автомобіль DAEWOO MATIZ, однак не надав ні суду першої, ні апеляційної інстанцій доказів про те, що даний автомобіль дійсно йому належить і що його вартості достатньо для задоволення вимог стягувача у сумі 52 323, 50 доларів США.

Суд не зясував належним чином обставин щодо наявності у позивача іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення, та прийшов до помилкового висновку, що довідка державного виконавця про дотримання черговості не відповідає дійсності.

Як вбачається з матеріалів оглянутого у суді апеляційної інстанції виконавчого провадження, копії якого долучені до матеріалів справи, державним виконавцем протягом травня-жовтня 2016 року було зроблено ряд запитів до компетентних органів з метою зясування наявності у ОСОБА_1 коштів та майна, на яке можна звернути стягнення, та отримано відповіді, згідно яких транспортних засобів ні за ОСОБА_1, ні за ОСОБА_5 не зареєстровано, залишок коштів на банківському рахунку ОСОБА_1 в ЛОД АТ ОСОБА_7 аваль складав 0,88 грн., у звязку з чим складено акт державного виконавця від 14.09.2016 року про відсутність коштів та рухомого майна, на яке можна звернути стягнення.

За таких обставин висновок суду про те, що державним виконавцем не проводилась перевірка наявності іншого, окрім предмета іпотеки, майна боржника, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України Про виконавче провадження, є помилковим.

Доводи представника ОСОБА_1 про те, що окрім предмета іпотеки, позивачу належить житлова квартира, і він бажав би першочергово реалізувати саме квартиру, а не аптечний кіоск, колегія суддів оцінює критично та не вважає такі доводи підставою для визнання недійсними електронних торгів, оскільки відповідно до ст.50 Закону України Про виконавче провадження стягнення на квартиру, в якій фактично проживає боржник, звертається в останню чергу.

Оскільки електронні торги з реалізації предмета іпотеки проведені з дотримання вимог Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, Законів України Про іпотеку, Про виконавче провадження, у боржника відсутнє будь-яке інше майно, на яке можна першочергово звернути стягнення, наявна заборгованість виключно перед іпотекодержателем, права позивача при проведені електронних торгів не порушені, тому підстави для визнання електронних торгів недійсними відсутні.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо інших обгрунтувань позовної заяви, колегія суддів погоджується з мотивами суду першої інстанції про те, що такі не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними, оскільки такі доводи могли бути предметом дослідження при розгляді скарги на дії державного виконавця.

Крім цього, що стосується доводів про те, що предметом іпотеки згідно договору іпотеки була квартира, яка після проведеної реконструкції стала нежитловим приміщенням аптечного кіоску, внаслідок чого змінилась вартість нерухомого майна, колегія суддів вважає їх безпідставними, так як площа приміщення після реконструкції не збільшилась; призначений державним виконавцем субєкт оціночної діяльності визначав вартість саме нежитлового приміщення аптечного кіоску, а не квартири.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного підприємства Сетам, Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, треті особи ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство Універсал Банк про визнання результатів електронних торгів недійсними відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_8