Справа № 144/764/17
Провадження № 2/144/406/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Кошмелюк А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

установив :

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 950 грн. щомісячно. Вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року. Донька проживає разом з нею, а відповідач, проживаючи окремо, не приймає участі в утриманні неповнолітньої дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1995 року, який за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року було розірвано(а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась ОСОБА_3, батьками якої в свідоцтві про народження записані відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1.(а.с.5).

Відповідно довідки виконавчого комітету Росошанської сільської ради Теплицького району за №287 від 30 травня 2017 року до складу сім'ї ОСОБА_4 входить донька ОСОБА_3, 2008 року народження(а.с.7).

Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, який визначено Законом України „Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 травня 2017 року становить 1 777 грн..

Відповідно до ст.182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і , враховуючи те, що з позивачем проживає малолітня дитина, відповідач ОСОБА_2 позов визнав, доказів про матеріальний стан та стан здоров'я суду не надав, враховуючи положення закону про те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3,10,15,60,88,174,209,213,215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, уродженця с.Росоша Теплицького району

- 2 -

Вінницької області, на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 червня 2017 року і до її повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Роз'яснити сторонам, що у відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ