Провадження № 2/537/531/2017
Справа № 537/1045/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2017 р. м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача виконкому Кременчуцької міської ради - ОСОБА_3,

представника співвідповідача УСБУ в Полтавській області - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника третьої особи квартирного управління ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області , Управління Служби безпеки України в Полтавській області , третьої особи КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради про виключення квартири із категорії службового приміщення та надання статусу житлового приміщення, який відноситься до комунального житлового фонду» територіальної громади,-

В С Т А Н О В И В ;

До Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області звернулась позивач ОСОБА_7 (далі Позивач) до ОСОБА_8 комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про виключення квартири із категорії службового приміщення та надання статусу житлового приміщення, який відноситься до комунального фонду територіальної громади.

Позовні вимоги Позивач обґрунтував тим, що згідно ордеру № 162 від 22.09.2006 року її колишній чоловік ОСОБА_1 отримав квартиру по вул. Велика набережна (попередня назва 50 років СРСР)АДРЕСА_1, як службове приміщення.

Відповідно до рішення ОСОБА_8 комітету Кременчуцької міської ради №998 від 22 вересня 2006року двокімнатна квартира АДРЕСА_2, як службова виділена для заселення ОСОБА_1, на той час співробітнику Управління Служби Безпеки України в Полтавській області, складом сім*ї три особи: дружина ОСОБА_7, 01.04.1986року народження, донька ОСОБА_9, 17.08.2006року народження.

На підставі рішення ОСОБА_8 комітету Кременчуцької міської ради №998 від 22 вересня 2006року, 22 вересня 2006 року ОСОБА_1 отримав у Кременчуцькій міський раді ордер №162 на право займання зазначеної вище службової квартири Управління зі складом сім*ї три особи ОСОБА_7, 01.04.1986року народження, донька ОСОБА_9, 17.08.2006року народження.

Відповідно до листа з відділу РАЦС Крюківського РУЮ КМУЮ Полтавської області від 20.11.2015року №888/04-03-04-33, 24 грудня 2007року, згідно свідоцтва серія 1-КЕ №034113 та рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 15.11.2007року справа №2-1869 , шлюб між громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано, однак Позивач продовжує проживати в спірній квартирі протягом більше 10 років, сплачує всі необхідні платежі, а також проводе всі необхідні роботи по утриманню квартири та проводить ремонтні роботи для підтримання належного стану квартири для проживання.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.03.2007 року по справі № 2-283/2007 визнано за ОСОБА_7 та малолітньою дитиною ОСОБА_9 право проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1

Прохала суд позов задовольнити та виключити квартиру за адресою: м.Кременчук вул. Велика Набережна буд.№10 кв.№42 із категорії службового приміщення та надати статус житлового приміщення, який відноситься до комунального житлового фонду територіальної громади.

В судовому засіданні позивач та її адвокат позовні вимоги підтримали, прохали суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_8 комітету Кременчуцької міської ради в судовому засіданні з позовом не погодився, вважає його безпідставним, прохали суд відмовити в задоволенні позову.

Представник співвідповідача УСБУ в Полтавській області в судовому засіданні з позовом не погодилися, прохали суд відмовити в задоволенні позову.

Представник ТОВ Квартирне управління» в судовому засіданні вважає позов безпідставним, прохала суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи , суд вважає , що позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають .

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На підставі звернення головного адміністративно-господарського управління Служби безпеки України з проханням про передачу до комунальної власності територіальної громади міста 5-ти поверхового 59-квартитрного жилого будинку з вбудовано-прибудованими адміністративними приміщеннями по вул. 50-річчя СРСР, буд. 10 та зовнішніх інженерних мереж вказаного будинку в м. Кременчуці, рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 22.12.2005 року «Про передачу до комунальної власності територіальної громади міста будинку № 10 по вул. 50-річчя СРСР та зовнішніх інженерних мереж в м. Кременчуці», Кременчуцька міська рада Полтавської області вирішила надати згоду на прийняття у комунальну власність на баланс комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Придніпровське» житлового будинку № 10 по вул. 50-річчя СРСР з вбудовано-прибудованими адміністративними приміщеннями разом з закріпленою територією та необхідною документацією та прийняти у комунальну власність зовнішні інженерні мережі вказаного будинку та передати на баланс відповідним спеціалізованим підприємствам у м. Кременчуці.

Управління Служби безпеки України в Полтавській області (відділ в м. Кременчуці) своїм листом від 17.08.2006 року за вих. № 38/2/23-4938 просив надати дозвіл на заселення службових квартир у будинку № 10 по вул. 50-років СРСР в м. Кременчуці, зокрема, двокімнатну квартиру № 42 житловою площею 33,10 кв.м. співробітнику Управління ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, склад сімї дві особи: дружина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 11.09.2006 року за № 945 «Про закріплення службових квартир № 5,7,8,17,19,23,25,31,32,36,42,57 по вулиці 50 років СРСР, 10 за відділом Управління Служби безпеки України в Полтавській області в місті Кременчуці», закріпили за відділом в місті Кременчуці Управління Служби безпеки України в Полтавській області квартири № 5,7,8,17,19,23,25,31,32,36,42,57 по вулиці 50 років СРСР, 10 в місті Кременчуці як службові.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 22.09.2006 року за № 998 «Про надання житлової площі громадянам в м. Кременчуці»АДРЕСА_3, службову, житл. площ. 33,10 кв.м. по вул. 50 років СРСР, 10 гр. ОСОБА_1 на склад сімї 3 особи (наказ управління Служби безпеки України в Полтавській області № 123 від 15.08.2006 року).

11.04.2006 року Позивач звернулася з заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_4.

Комунальне підприємство «Квартирне управління» листом від 04.05.2016 року за вих. № 01-11-63 повідомило Позивача про підстави та умови приватизації житлових приміщень.

09.11.2016 року за вх. № М-02-26/5420 Позивач звернулася до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області з заявою в якій прохає виключити квартиру за адресою АДРЕСА_5 з числа службових.

Листом від 21.11.2016 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області Повідомив Позивача, що відповідно до п. 6 положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. N 37, виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Також, в листі наголошено, що до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Управління Служби безпеки України в Полтавській області з відповідним клопотанням не зверталось.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації, зокрема, квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЖК Української РСР, жилі будинки і жилі приміщення в будівлях, що належать державі, є державним житловим фондом.

Частиною 1 ст. 5 ЖК Української РСР, передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

За приписами ч.1 ст.118 зазначеного Кодексу, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Статтею 122 ЖК Української РСР, установлено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове приміщення.

За правилом ст. 124 ЖК Української РСР, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Порядок надання службових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду та користування ними врегульований Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затверджений постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року № 37 (далі - Положення).

У п.6 Положення законодавець наголошує, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Відповідно до пункту 34 Положення, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

До компетенції виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області належить вирішення питання про виключення квартири з числа службових, але виключно за клопотанням відповідного органу, за яким житло закріплене як службове, а не за клопотанням квартиронаймача чи членів його сім'ї.

Порушення питання про виключення жилого приміщення із числа службових є правом, а не обов*язком Управління Служби безпеки України в Полтавській області, за умови, якщо відпала потреба в такому житлі. Інших підстав для виключення житла з числа службових чинне законодавство не передбачає.

Оскільки Управління Служби безпеки України в Полтавській області не вважало необхідним ставити перед виконавчим комітетом питання про виключення жилого приміщення із числа службових, чинним законодавством не передбачено такий порядок вирішення спору шляхом примусової зміни статусу житла судовим рішенням.

Лише факт проживання в службових жилих приміщеннях осіб не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Крім того, підставою позову не є виселення Позивача із службового жилого приміщення.

Позивачем також не надано доказів про те що потреба у службовому використанні спірної квартири не відпала, вона не була виключена з числа жилих, до виконкому не надходило клопотання уповноваженої особи Служби безпеки України про виключення її з числа службових, а Позивач ніколи не був працівником СБУ та не відноситься до членів сім'ї військовослужбовця.

Аналогічна правова позиція міститься у рішенні Верховного Суду України по справі № 6-23460св08, ухвалі Верховного Суду України по справі № 6-26274ск07, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 487/8139/15-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-35920св14; ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 760/9804/16-ц.

З врахуванням вищенаведеного , суд вважає , що в позові слід відмовити .

Керуючись ст.ст.10,60,88,209,212,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 41,47 Конституції України , ст.ст. 9 ,64,65 ,123 125 ЖК України , суд , -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_7 до Виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області , Управління Служби безпеки України в Полтавській області , третьої особи КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради про виключення квартири із категорії службового приміщення та надання статусу житлового приміщення, який відноситься до комунального житлового фонду» територіальної громади - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення , може оскаржити рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Маханьков О.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18. 07.2017року