Справа № 202/6157/17
Пров. № 2-н/202/225/2017
УХВАЛА

Іменем України

02 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, ОСОБА_1, ознайомившись із заявою Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2017 року заявник звернувся до суду з цією заявою та просив стягнути з боржника заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 15.06.2014 року по 20.06.2017 року в розмірі 19604,25 грн., а також 8465,86 грн. інфляційне збільшення боргу та 1261,53 грн. три відсотки річних.

Вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Згідно ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто у разі розгляду питання про стягнення заборгованості більш ніж за три роки в порядку наказного провадження, боржники позбавляються можливості застосування наслідків спливу строку позовної давності, що в свою чергу порушує їх права.

Таким чином, зобов'язання боржників не можуть вважатися безумовними та підлягають доказуванню разом з пред'явленою до стягнення грошовою сумою.

Згідно роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником та із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

З заяви та доданих документів можна зробити висновок, що на час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу сплинув строк позовної давності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

З огляду на зазначене вважаю необхідним відмовити КП «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена позивачем у відділенні ПАТ «Банк Восток» сума судового збору у розмірі 800,00 гривень за платіжним дорученням № 1673 від 08.08.2017 року підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ст. 100 ч. 3 п. 2 ЦПК України, судя, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 15.06.2014 року по 20.06.2017 року відмовити.

Зобовязати Управління державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Дніпра повернути Комунальному підприємству «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради суму судового збору у розмірі 800 (вісімсот) грн.. 00 коп., сплаченого за платіжним дорученням № 1673 від 08.08.2017 року у відділенні ПАТ «Банк Восток» на р/р № 0006, МФО 805012,

Роз'яснити заявнику право відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України звернутися до суду з такими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бєльченко Л.А.