Справа № 408/2035/17
Провадження № 2/408/771/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 року Біловодський районний суд Луганської області,

в складі: головуючого- судді: Кускової Т.В.

при секретарі: Торби Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська, Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої дії представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання батьківства, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить суд встановити факт батьківства, зокрема просить суд визнати ОСОБА_3 її батьком, посилаючись на наступне.

У 1962 році мати заявника ОСОБА_4 стала проживати в цивільному шлюбі з ОСОБА_5.

Від цього шлюбу 18 квітня 1964 року народилася заявниця ОСОБА_6. У свідоцтві про народження відсутній в графі батько запис про батька.

У 1965 році в батьків заявниці народився її брат ОСОБА_7, у якого також відсутня в графі батько запис про батька.

15 жовтня 1974 роки її батьки: батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_4 уклали шлюб і була присвоєна батькові прізвище ОСОБА_4. 3 липня 2012 року мати заявника ОСОБА_4 померла.

В даний час ОСОБА_8 проживає зі заявником і вимагає догляд за станом здоров'я та бажає щоб йому за рішенням суду визнали батьківство.

Позивач разом з представником ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, проте від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

З огляду на те, що ОСОБА_9, народилась 18 квітня 1964 року, суд при вирішенні питання про встановлення батьківства застосовує норми КпШС України.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини. Або спільне виховання чи утримання ними дитини. Або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно із ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері. А запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Судом встановлено, що 18 квітня 1964 року народилася ОСОБА_6. В свідоцтві про народження видане Степнянським сільським ЗАГС Білокуракінского району Луганської області 15 травня 1964 року IV УР № 057813 та підтверджене витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію від 17 березня 2017 р. № 0, відсутній в графі батько запис про батька(а.с.7).

05.02.1983 року ОСОБА_10 та ОСОБА_6 уклали шлюб та було змінено прізвище на «Єретнова» (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 278807 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб в Степнянському сільському ЗАГС за актовим записом № 5 і було присвоєно чоловіку прізвище ОСОБА_4(а.с.8).

Згідно до свідоцтва про смерть серія І-ЕД 336442 від 04.07.2012 року ОСОБА_4 померла 03.07.2012 року(а.с.11).

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно довідки № 268 від 02.03.2017 року наданої виконавчим комітетом Нижньотеплівської сільської ради Станично-Луганського району ОСОБА_1 мешкає разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (а.с.12).

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Таким чином, суд, враховуючи, що в матеріалах справи наявні достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження ОСОБА_1 від ОСОБА_3, а також зважаючи на визнання відповідачем свого батьківства по відношенню до заявниці, відсутності іншого пособу захисту у заявника, суд приходить до висновку необхідності задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя: Кускова Т.В.