У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

в с т а н о в и в :

В серпні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 31563,00 доларів США, зі сплатою 12,00% річних, з кінцевим терміном повернення - 22 лютого 2027 року.

З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач надала в іпотеку квартиру, яка належить їй на праві власності.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов'язань, станом на 07 липня 2014 року у неї утворилась заборгованість в розмірі 79810,94 доларів США, що еквівалентно сумі в 940172,87 грн.

У зв'язку з чим, просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 79810,94 доларів США, еквівалент - 940172,87 грн., звернути стягнення на квартиру ОСОБА_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу предмету іпотеки банком з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки.

Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не було надано належних доказів на підтвердження вартості іпотеки, зокрема, звіту про оцінку вартості майна на момент звернення до суду, а так як вимоги про виселення випливають із вимог про звернення стягнення.

Зазначена позивачем ціна в розмірі 177 100 грн була актуальна станом на 2008 рік, в той час як позов подано до суду у 2014 році.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ