Справа №: 398/3905/17
провадження №: 6/398/152/17
УХВАЛА

Іменем України

"17" листопада 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Ковальової О.Б., при секретарі Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії подання заступника начальника відділу Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, де боржник ОСОБА_2, стягувач Олександрійська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Подання мотивує тим, що на виконанні в Олександрійському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області знаходиться вимога №Ф1277У від 04.08.2015 року видана Олександрійською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області про стягнення з ОСОБА_2, рнокпп: НОМЕР_1, недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування в сумі 8403,72грн., виконавчого збору в сумі 840,37грн., витрат на проведення виконавчих дій в сумі 200,00грн..

Постановою від 05.11.2015 р. відкрито виконавче провадження з виконання даної вимоги, копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження.

Під час примусового виконання виконавчого провадження виконавцем встановлено, що згідно з інформацією, наданої на запит від інспекції державного технічного нагляду Олександрійського району, за боржником транспортні засоби не зареєстровано. З метою виконання вимоги №Ф1277У від 04.08.2015 року, виданої Олександрійською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області було проведено перевірку майнового стану боржника в результаті якої, майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено. З повідомлення Державної міграційної служби України від 15.02.2017 року вбачається, що за період 2012-2016рр. ОСОБА_2, рнокпп6 НОМЕР_1 здійснено перетин Державного кордону України 9 разів.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником ОСОБА_2 нерухомого майна на праві приватної власності не зареєстровано, 15.12.2015 року накладено арешт на все нерухоме майно боржника відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.12.2015 року.

Зазначає, що вимогу №Ф1277У від 04.08.2015 року, видану Олександрійською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області виконати не можливо через те, що боржник злісно ухиляється від її виконання. 21.12.2015 року. На один із викликів зявився батько боржника і повідомив, що боржник вже близько 2 років перебуває на заробітках в Російській Федерації, від підпису відмовився в присутності двох понятих. Виклики боржник відмовляється отримувати, про що свідчать конверти, які повертаються з відділення поштового зв'язку з відповідною відміткою.

Наявність у особи невиконаних зобовязань, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», від виконання яких він ухиляється, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України. Просить застосувати саме цей захід примусового виконання судового рішення.

Заступник начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Враховуючи, що ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України передбачає негайний розгляд подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд вважає можливим розглянути подання у відсутність заявника.

Розглянувши матеріали подання вважаю, що в його задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, ухилення боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Олександрійському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції знаходиться вимога № Ф1277У від 04.08.2015 року, видана Олександрійською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області про стягнення з ОСОБА_2, рнокпп НОМЕР_1, недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування в сумі 8403,72грн., виконавчого збору в сумі 840,37грн., витрат на проведення виконавчих дій в сумі 200,00грн..

Вжитими заступником начальника відділу заходами встановлено, що боржник офіційно не працює, банківських рахунків не має, пенсію не отримає, у боржника відсутні транспортні засоби, які б належали йому на праві власності, однак ОСОБА_2 борг не погашає.

Згідно листа Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон України у 2012-2016 р.р.

Суд дійшов висновку, що заступник начальника відділу не надав будь-яких доказів на підтвердження саме факту умисного, свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань; не довів з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Між тим, застосування визначених ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації всіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого майнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Особа, що має невиконані зобов'язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу або обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України викладених в узагальнені «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» - поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Докази того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язання, до суду заступником начальника відділу не надані.

Сам факт не виконання боржником зобов'язання у зв'язку з відсутністю у нього коштів не є ухиленням від виконання ним боргових зобов'язань.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання заступника начальника Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя