печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Мудрак О.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк", за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач, ПАТ КБ «Приватбанк»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 (далі - третя особа, ОСОБА_2.), в якому просить визнати договір поруки № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк», припиненим.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 18.09.2006 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір поруки № КІМ1АК01540006, предметом якого було надання поруки позивачем перед відповідачем за виконання зобов'язань третьою особою за кредитним договором від 18.09.2006 року № КІМ1АК01540006, згідно умов якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало ОСОБА_2 кредит в розмірі 9 940,00 дол. США, а остання зобов'язалась повернути суму кредиту та сплатити необхідні платежі до 16.09.2011 року. З моменту укладення договору поруки та до дня звернення до суду відповідач жодної вимоги позивачу не направляв, проте, у довідці від 02.10.2014 року, наданій ПАТ КБ «Приватбанк», за позивачем рахується заборгованість перед відповідачем у розмірі 538 150,51 грн. за договором поруки № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року. 07.03.2017 року позивач направив на адресу відповідача запит в якому, в тому числі, просив визнати поруку припиненою, однак відповідач зазначив, що правові підстави для визнання поруки припиненою відсутні.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2, про визнання договору поруки припиненим та справу призначено до судового розгляду.

ПАТ КБ «Приватбанк» надало письмові заперечення на позовну заяву в яких просило відмовити в задоволені позову, зважаючи на те, що договір поруки діє з моменту укладення і до повного його виконання, а оскільки ОСОБА_2 не виконала зобов'язання за кредитним договором № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року, а боржник та поручитель є солідарними боржниками, то даний договір є діючим, відтак, правові підстави для визнання поруки припиненою відсутні. Більш того, ПАТ КБ «Приватбанк» направляло на адресу позивача письмову вимогу із зазначенням заборгованості за договором, яка залишена останнім без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, зважаючи на відсутність правових підстав для визнання поруки припиненою, оскільки строк дії договору не закінчився.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, заважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 18.09.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» (Банк) та ОСОБА_2 (Позичальник) уклали кредитний договір № КІМ1АК01540006, згідно умов якого Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 18.09.2006 року по 16.09.2011 року у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 9 940,00 дол. США на купівлю автомобіля та у розмірі 2 090,33 дол. США на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,88% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту щомісяця в період сплати у розмірі 0,25% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В забезпечення виконання кредитного договору № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року 18.09.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки № КІМ1АК01540006, предметом якого було надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання ОСОБА_2 (Боржник) зобов'язань за кредитним договором № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року.

Відповідно до п. 4 договору поруки № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року, у випадку невиконання Боржником зобов'язань за кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Згідно п. 5 та п. 6 договору поруки № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року, у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого п. 1 цього договору, Кредитор направляє на адресу Поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі Кредитора, на протязі п'яти календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Відповідно до ст.. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як визначено у ст.. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст..ст. 251, 252 ЦК України).

Так, у п. 12 договору поруки № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року сторони погодили, що порука за цим договором припиняється після закінчення п'яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Згідно п. 1.1 кредитного договору, Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 18.09.2006 року по 16.09.2011 року, отже, 16.09.2011 року є кінцевим строком погашення кредиту.

Таким чином, 16.09.2016 року порука за договором поруки № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року припинилась.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження одержання вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1, як того вимагає п. 5 договору поруки № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року, відповідач не надав.

За таких обставин, порука ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за договором поруки № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року є припиненою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд не приймає до уваги заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, оскільки воно не стосується предмету даного позову та ОСОБА_1 не був залучений до участі у вказаній справі. Також судом не приймається до уваги надана ПАТ КБ «Приватбанк» копія позовної заяви до Подільського районного суду м. Києва за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки суду не надано Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження відкриття провадження судом за даною позовною заявою.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання поруки, що виникла на підставі договору № КІМ1АК01540006 від 18.09.2006 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, припиненою є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 251, 252, 512, 513, 516, 553, 554, 559, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 14, 15, 60, 88, 209, 213 - 215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги задовольнити. Визнати поруку ОСОБА_1 за договором поруки №КІМ1АК01540006 від 18 вересня 2006 року укладений з ПАТ КБ "ПриватБанк" припиненою. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.І.Цокол