_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4985/17
Провадження № 2/520/7461/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

секретар судового засідання - Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради, про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності, суд, -

встановив:

28.04.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить встановити факт належності позивачу правовстановлюючого документу заповіту, складеного померлим ОСОБА_3, 26.09.1996 року та посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сегенюком, р/н 3-3759; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на ? частину квартири АДРЕСА_1 на підставі заповіту ОСОБА_3 від 26.09.1996 року. При цьому позивач посилається на те, що у заповіті від 26.09.1996 року, який склав його покійний вітчим, допущена помилка в написанні прізвища спадкоємця. У зв'язку із чим, позивач не в змозі оформити свої спадкові права.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву представника позивача ОСОБА_6 про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Одеської міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника Одеської міської ради.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у рівних частках на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 07.08.1996 року належала квартира АДРЕСА_1 /а.с. 13-14/.

Судом досліджено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 /а.с. 15-16/.

З досліджених судом свідоцтв судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_7, яка 13.07.1961 року одружилася із ОСОБА_3 Тобто, ОСОБА_3 є відчимом позивача ОСОБА_1 /а.с. 17-18/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років помер ОСОБА_3, актовий запис № 12746, що слідує із свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції /а.с. 12/.

За життя ОСОБА_7 та ОСОБА_3 склали заповіти, посвідчені 26.09.1996 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сегенюком, р/н 3-3760 та 3-3759 відповідно. За заповітами спадкодавці заповіли належні їм частки квартири АДРЕСА_1 сину - ОСОБА_1 /а.с. 10-11/.

Суд зазначає, що у заповіті № 3-3759 допущено описку в написанні прізвища спадкоємця, оскільки вірне написані прізвища «ОСОБА_1», а не «ОСОБА_1», що вбачається із копії паспорта громадянина України /а.с. 21/.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про встановлення факту складання ОСОБА_3 26.09.1996 року заповіту на ім'я позивача, підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

13.08.2016 року після смерті ОСОБА_7 держаним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю. видало позивачу ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 2-832 на ? частку квартири АДРЕСА_1 /а.с. 19/.

Однак, позивач не в змозі оформити свої спадкові права після смерті вітчима ОСОБА_3 Оскільки постановою приватного нотаріуса ОМНО Алєксєєва О.О. від 22.08.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, так як ним не надано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії /а.с. 9/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи встановлення судом факту складання ОСОБА_3 26.09.1996 року заповіту на ім'я позивача ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 80, 209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1217, 1220, 1261, 1265, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт, посвідчений 26.09.1996 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сегенюком С.Б., р/н 3-3759, складений ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.