АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1606/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Марцішевська О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівСіренка Ю. В., Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

адвокатів Деревянко В.Т., Руднічук Д.В.

представника позивача Вергай М.М.

відповідача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу садівничого товариства "Залісся" на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 21 червня 2017 року у справі за позовом садівничого товариства "Залісся" до ОСОБА_9 про стягнення заборгованості та відшкодування збитків,

в с т а н о в и л а :

Садівниче товариство "Залісся" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_9 про стягнення заборгованості та відшкодування збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до заяви від 13.07.2012 року ОСОБА_9 прийнятий у члени вказаного товариства із закріпленням за ним земельної ділянки НОМЕР_1. Після набуття членства в садівничому товаристві в ОСОБА_9 виникли зобов'язання виконувати всі обов'язки по оплаті та виконанню статуту товариства. 13.02.2017р. позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про погашення заборгованості за несплату членських внесків по особовому рахунку земельної ділянки НОМЕР_1, яка знаходилась у користуванні відповідача та збиткам, нанесеним відповідачем, в загальній сумі 4368,80 грн.

Уточнивши остаточно свої позовні вимоги СТ "Залісся" просило суд стягнути з ОСОБА_9 на користь позивача заборгованість по членських внесках в сумі 1921,25 грн.; 1600 грн. судового збору та 25,50 грн. витрати на ксерокопії, 12,42 грн. - за поштові послуги.

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 21 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням садівниче товариство "Залісся" подало апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права і просить скасувати рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 21 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову СТ "Залісся" до ОСОБА_9 про стягнення заборгованості та відшкодування збитків, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не були підтверджені належними та допустимими доказами понесення матеріальної шкоди у вигляду реальних збитків чи упущеної вигоди саме з вини відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до заяви від 13.07.2012 року ОСОБА_9 був прийнятий у члени СТ "Залісся" і за ним закріплено земельну ділянку НОМЕР_1. 14.07.2012 року відповідачем було сплачено вступний внесок в сумі 1000 грн.

13.06.2015 року відповідно до рішення загальних зборів СТ «Залісся» ОСОБА_9 був виключений з членів товариства. Вказане рішення було оскаржено до суду і рішенням рішення суду від 21.03.2016 року було скасоване, отже з набранням законної сили вказаним судовим рішенням членство позивача у товаристві було відновлене у квітні 2016 року та знову припинене рішенням загальних зборів СТ "Залісся" №1 від 15.04.2016 року.

Зборами представників товариства (протокол № 1 від 21.06.2014 року) затверджено членські внески на 2014 рік в сумі 400 грн. та пеню 20% за несвоєчасну сплату, також вирішено обрізати гілки дерев на ділянці НОМЕР_1 ОСОБА_9 з відшкодуванням останнім 300 грн. в касу товариства.

Зборами представників товариства (протокол №1 від 13.06.2015 року) затверджено членські внески на 2015 рік 450 грн. та пеню 20% за несвоєчасну сплату, також виключено ОСОБА_9 з членів товариства, питання про надання послуг вирішити при укладанні договору.

Рішенням Золотоніського міськрайонним суду від 21.03.2016 року за позовом ОСОБА_9 визнані незаконними збори представників садівничого товариства «Залісся», що відбувались 02.06.2013 року, 06.06.2013 року, 21.06.2014 року, 13.06.2015 року, а прийняті на них рішення, оформлені відповідними протоколами під № 1, визнані недійсними та скасовано. Також визнано незаконними та скасовано рішення правління садівничого товариства «Залісся» від 05.07.2014 року, 19.07.2014 року, 09.08.2014 року, 13.09.2014 року, 25.04.2015 року, 06.06.2015 року, 26.06.2015 року, 15.08.2015 року, 24.10.2015 року.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що за період з 01.01.2014 року до 15.04.2016 рік відсутні легітимні рішення органів управління садівничого товариства «Залісся» про затвердження розмірів членських внесків, так як прийняті у цей період рішення зборів представників та правління товариства судом визнані незаконними та скасовані, а тому відсутні підстави для виникнення в період з 01.01.2014 року до 15.04.2016 рік у відповідача обов'язку по сплаті членських внесків, згідно прийнятих у встановленому законом порядку рішень органів управління товариством. Свої вимоги про необхідність сплати боргу СТ «Залісся» направило позивачу 13.02.2017 року, вже після скасування судом рішень,Ю якими встановлені розмір тарифів (а.с.15) а договір про компенсацію затрат товариства не членом товариства ОСОБА_9 відмовився укласти (а.с.11).

Вірно встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне рішення, яким відмовив в позові садівничому товариству "Залісся" до ОСОБА_9 про стягнення заборгованості.

Посилання апелянта на те, що правовідносини між членом СТ «Залісся» та садівничим товариством «Залісся» регулюються законом України №4572 від 22.03.2012 року «Про громадські об'єднання» є безпідставними, так як цей Закон поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об'єднань в Україні.

Відповідно до преамбули статуту садівничого товариства «Залісся» даний статут розроблений на основі та у відповідності з Цивільним, Господарським та Земельними Кодексами України, Законом України «Про громадські об'єднання», іншими законодавчими актами України, постановами Кабінету Міністрів України та відомчими нормативними актами України, які регламентують господарську, економічну і соціальні діяльність громадських об'єднань.

Відповідно до роз'яснень державного комітету підприємництва від 21.02.2006 року №1339 садове товариство є не що інше, як обслуговуючий кооператив.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Тому посилання суду першої інстанції на норми Закону України «Про кооперацію», що регулюють діяльність і обслуговуючих кооперативів є вірним.

Посилання апелянта на те, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 січня 2017 року визнано дійсними рішення правління СТ «Залісся» від 05.07.2014 року; від 19.07.2014 року; від 09.08.2014 року; від 13.09.2014 року; від 25.04.2015 року; від 06.06.2015 року; від 26.06.2015 року; від 15.08.2015 року та від 14.10.2015 року якими встановлювались тарифи та приймалось рішення про виключення ОСОБА_9 з членів СТ «Залісся» є безпідставними, так як даним рішенням було розглянуто позов ОСОБА_9 до СТ «Залісся» про зобов'язання вчинити дії (а.с. 17-18), а зазначені рішення були визнані недійсними рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року (а.с.56-57).

Інші доводи апелянта також перевірені судом апеляційної інстанції та визнані безпідставними.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу садівничого товариства "Залісся" на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 21 червня 2017 року відхилити, а рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу її проголошення.

Головуючий :

Судді :