Справа № 369/6666/17
Провадження № 2/369/3022/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27.10.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Волчка А.Я.,

за участю секретаря: Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним, 07 вересня 2016 року померла її баба, ОСОБА_3, про що 07 вересня 2016 року виконкомом Ходосіївської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії 1-ОК № 369292.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, складений 26.05.2010 року секретарем виконкому Ходосіївської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за р. № 25, за умовами якого належну їй земельну ділянку площею 0,1426 га, розташовану в селі Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області вона заповіла ОСОБА_4, а земельну ділянку площею 1,1921 га (діл.1) розташовану на території Ходосіївської сільської ради і земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) PH №377708 ОСОБА_3 заповіла (в рівних частках кожному) - ОСОБА_4, який помер 28.02.2015 року та ОСОБА_5, який помер 14.11.2011 року.

Спадкоємцями щодо майна померлої ОСОБА_3 є позивачка - ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_6 - спадкоємці за законом по праву представлення батька (сина ОСОБА_3) - ОСОБА_5, який помер 14 листопада 2011 року, свідоцтво про смерть серії 1-БК № 221864 видане ВРС у м. Києві 15.11.2011 року, а/з № 19679.

З метою оформлення спадщини, вона звернулась до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини.

Однак, 17.05.2017 року позивач отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1066/02-31 у зв'язку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. Також, в Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначається, що згідно документів, наданих нотаріусу, не підтверджуються родинні стосунки померлої ОСОБА_3 з померлим 14 листопада 2011 року ОСОБА_5 (в його свідоцтві про народження мати записана як ОСОБА_7).

А отже, в нотаріальному порядку оформити спадкові права неможливо у зв'язку з чим рекомендовано звернутись до суду щодо поновлення строку для прийняття спадщини.

Однак, вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин з огляду на наступне.

Позивач проживає разом зі своєю сім'єю у місті Києві по провулку Червонопрапорному. Позивач є матір'ю трьох малолітніх дітей, син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донька Таміла, ІНФОРМАЦІЯ_3. Безумовно, діти проживають разом з позивачем і перебувають на його утриманні.

ЇЇ баба ОСОБА_3, померла 07 вересня 2016 року. В цей час вона перебувала на 7 місяці вагітності. 28 листопада 2016 року народила доньку Тамілу, про що свідчить Свідоцтво про народження серії 1-БК № 530949, видане Голосіївським районним у місті Києві ВДАРЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві 06.12.2016 року, а/з № 1576. Вагітність, пологи, післяпологовий період, клопоти щодо утримання та опіки трьох малолітніх дітей, зимовий період, карантин майже на увесь зимовий період у зв'язку із спалахами різних інфекційних хвороб у місті та поширення їх серед дітей, завадили їй звернутись вчасно до нотаріальної контори. Звернутись до нотаріальної контори позивач змогла вже тільки 17 травня 2017 року, при цьому строк для подання заяви сплинув 07 березня 2017 року.

Факт родинних відносин її, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_10, що видане 21.06.1980 року ВЗАГС Московського району м. Києва, а/з №1599, Свідоцтвом про одруження ОСОБА_11 з ОСОБА_12, що видане 23.03.2002 року ВРАГС Голосіївського РУЮ в м. Києві, а/з № 234, після укладення шлюбу прізвище - ОСОБА_11, Свідоцтвом про шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_14, що видано 27.09.2013 року ВДАРЦС Голосіївського РУЮ в м. Києві а/з № 817, після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_13.

Факт родинних стосунків померлої ОСОБА_3 та її батька ОСОБА_5, підтверджується Експертним висновком № 056/639-Ш-2 від 12.06.2017 року, що виданий Українським бюро лінгвістичних експертиз, де зазначено, що з урахуванням зазначеного імена по батькові ОСОБА_15 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_3) та Профиріївна (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, запис ОСОБА_7), рос. Профирьевна (свідоцтво про народження ОСОБА_5) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними.

Тому просила визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3, що померла 07.09.2016 року, на два місяці, після набрання рішенням суду законної сили.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не визнав, та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів справи встановлено що: 07 вересня 2016 року померла її баба, ОСОБА_3, про що 07 вересня 2016 року виконкомом Ходосіївської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії 1-ОК № 369292.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, складений 26.05.2010 року секретарем виконкому Ходосіївської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за р. № 25, за умовами якого належну їй земельну ділянку площею 0,1426 га, розташовану в селі Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області вона заповіла ОСОБА_4, а земельну ділянку площею 1,1921 га (діл.1) розташовану на території Ходосіївської сільської ради і земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) PH №377708 ОСОБА_3 заповіла (в рівних частках кожному) - ОСОБА_4, який помер 28.02.2015 року та ОСОБА_5, який помер 14.11.2011 року.

Спадкоємцями щодо майна померлої ОСОБА_3 є позивачка - ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_6 - спадкоємці за законом по праву представлення батька (сина ОСОБА_3) - ОСОБА_5, який помер 14 листопада 2011 року, свідоцтво про смерть серії 1-БК № 221864 видане ВРС у м. Києві 15.11.2011 року, а/з № 19679.

З метою оформлення спадщини, вона звернулась до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини.

Однак, 17.05.2017 року позивач отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1066/02-31 у зв'язку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. Також, в Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначається, що згідно документів, наданих нотаріусу, не підтверджуються родинні стосунки померлої ОСОБА_3 з померлим 14 листопада 2011 року ОСОБА_5 (в його свідоцтві про народження мати записана як ОСОБА_7).

А отже, в нотаріальному порядку оформити спадкові права неможливо у зв'язку з чим рекомендовано звернутись до суду щодо поновлення строку для прийняття спадщини.

Однак, вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин з огляду на наступне.

Позивач проживає разом зі своєю сім'єю у місті Києві по провулку Червонопрапорному. Позивач є матір'ю трьох малолітніх дітей, син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донька Таміла, ІНФОРМАЦІЯ_3. Безумовно, діти проживають разом з позивачем і перебувають на його утриманні.

ЇЇ баба ОСОБА_3, померла 07 вересня 2016 року. В цей час вона перебувала на 7 місяці вагітності. 28 листопада 2016 року народила доньку Тамілу, про що свідчить Свідоцтво про народження серії 1-БК № 530949, видане Голосіївським районним у місті Києві ВДАРЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві 06.12.2016 року, а/з № 1576. Вагітність, пологи, післяпологовий період, клопоти щодо утримання та опіки трьох малолітніх дітей, зимовий період, карантин майже на увесь зимовий період у зв'язку із спалахами різних інфекційних хвороб у місті та поширення їх серед дітей, завадили їй звернутись вчасно до нотаріальної контори. Звернутись до нотаріальної контори позивач змогла вже тільки 17 травня 2017 року, при цьому строк для подання заяви сплинув 07 березня 2017 року.

Факт родинних відносин її, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_10, що видане 21.06.1980 року ВЗАГС Московського району м. Києва, а/з №1599, Свідоцтвом про одруження ОСОБА_11 з ОСОБА_12, що видане 23.03.2002 року ВРАГС Голосіївського РУЮ в м. Києві, а/з № 234, після укладення шлюбу прізвище - ОСОБА_11, Свідоцтвом про шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_14, що видано 27.09.2013 року ВДАРЦС Голосіївського РУЮ в м. Києві а/з № 817, після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_13.

Факт родинних стосунків померлої ОСОБА_3 та її батька ОСОБА_5, підтверджується Експертним висновком № 056/639-Ш-2 від 12.06.2017 року, що виданий Українським бюро лінгвістичних експертиз, де зазначено, що з урахуванням зазначеного імена по батькові ОСОБА_15 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_3) та Профиріївна (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, запис ОСОБА_7), рос. Профирьевна (свідоцтво про народження ОСОБА_5) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить із наступних положень закону.

Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

В обох випадках спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, і, крім того, юридичні особи та інші учасники цивільних відносин.

Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість у судовому засіданні встановлено , що позивач названих вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини не подала вчасно до нотаріальної контори заяви, що стверджено копією спадкової справи №213 після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ( ст. 1272 ЦК України).

В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У той же час, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок , що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання тим процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщин.

Це є обов'язковим для обох названих видів спадкування.

Виникнення у нього права на спадкування за законом, залежить виключно від дій спадкоємців попередньої черги та, лише у разі відмови тих від спадщини, неприйняття ними спадщини або позбавлення права на спадщину, робить названу особу учасником спадкових правовідносин, які, якяк правило, базуються на родинних стосункам спадкодавця і спадкоємця.

У зв'язку з цим, для прийняття спадщини за законом йому слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за заповітом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину і в порядку спадкування за законом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Виписане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12, яка за ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Згідно буквального її сприйняття, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як спадкоємець не звернулася вчасно до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадкового майна, щоб спадкувати, позивач, у встановлений законом строк, повинна була подати до нотаріальної контори заяву про таке бажання, проте вона цього не зробила.

Таким чином, жодних доказів тому, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини за законом, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за законом.

ОСОБА_1 просить встановити йому додатковий строк місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 07.09.2016 року, ОСОБА_3.

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що в цей час вона перебувала на 7 місяці вагітності. 28 листопада 2016 року народила доньку Тамілу, про що свідчить Свідоцтво про народження серії 1-БК № 530949, видане Голосіївським районним у місті Києві ВДАРЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві 06.12.2016 року, а/з № 1576. Вагітність, пологи, післяпологовий період, клопоти щодо утримання та опіки трьох малолітніх дітей, зимовий період, карантин майже на увесь зимовий період у зв'язку із спалахами різних інфекційних хвороб у місті та поширення їх серед дітей, завадили їй звернутись вчасно до нотаріальної контори. Звернутись до нотаріальної контори позивач змогла вже тільки 17 травня 2017 року, при цьому строк для подання заяви сплинув 07 березня 2017 року.

Позивачу було достеменно відомо про смерть 07.09.2016 року, ОСОБА_3 і вона не оспорює цей факт. Строк на прийняття спадщини спадкоємцями сплив.

Подання заяви про відмову від спадщини є правом спадкоємця, а її відсутність не може підтверджувати або спростовувати наявність у спадкоємця волевиявлення щодо прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду Україниз розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 поважними є такі причини: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позивач не надала суду докази, що свідчили б про поважність причин пропуску нею шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема: про тривалу хворобу, перебування у відрядженні за межами України тощо. А її необізнаність про строки прийняття спадщини не є поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини .

Обставини, на які посилається позивач, такими не є. поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач не навів.

Обєктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення нею дій по зясування змісту заповіту чи поданню до будь-якої нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини вчасно не було.

Враховуючи викладене позивачу слід відмовити в задоволенні позову у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини після смерті 07.09.2016 року, ОСОБА_3.

На підставі викладеного суд знаходить необгрунтованими і безпідставними позовні вимоги, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1225, 1261,1268 ,1272 -1275 , 1296-1298 ЦК України , ст.ст. 57, 79, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.Я. Волчко