Справа № 418/508/17
У х в а л а

іменем україни

"13" липня 2017 р. смт. Мілове

Суддя Міловського районного суду Луганської області Шовкун В.О., розглянувши клопотання Позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в порядку ст. 82 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. До позовної заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки Позивач наразі перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір. Необхідність сплатити судовий збір позбавляє Позивача у доступі до правосуддя. Крім того, звертає увагу суд на те, що Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серія ЮА № 038963 від 02.04.2015 року.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору приходжу до наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R(81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Разом з тим, ураховуючи положення пункту 1 ст. 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У звязку з цим Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 передбачено, що при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, повязані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами Позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Натомість, Позивач по справі, в своєму клопотанні вказує, що знаходиться в край скрутному матеріальному становищі, при цьому не надаючи суду жодного доказу цього, а тому не зрозуміло чим повинен керуватися суд при звільненні Позивача від сплати судового збору за подачу позовної заяви.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» визначає підстави, якими передбачені пільги колу осіб щодо сплати судового збору, Позивач по справі не підпадає під дію цієї статті.

За таких підстав, суд не вбачає на даному етапі задовольнити клопотання Позивача щодо звільнення від сплати судового збору за подачу позовної заяви про розірвання шлюбу. Однак, суд розяснює Позивачу ОСОБА_1, що Позивач не позбавлений права повторно звернутися з таким же клопотанням після усунення недоліків вказаних в даній ухвалі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 82 ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ЗУ «Про судовий збір», -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в порядку ст. 82 ЦПК України за подачу позовної заяви про розірвання шлюбу ВІДМОВИТИ.

Розяснити Позивачу ОСОБА_1, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору не позбавляє його права звернутися з даним клопотанням повторно, після усунення недоліків, які стали причиною для відмови.

Копію ухвали направити Позивачу ОСОБА_1 до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: