печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року

Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі - Захарчишиній В.С.,

за участю позивача ОСОБА_1.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача номер 1 ОСОБА_3,

відповідача номер 2 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третіх осіб: Шостої київської державної нотаріальної контори, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3; про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом; визнання права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3; про визнання частково недійсними договорів дарування від 23 червня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, треті особи: Шоста Київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та частково недійсним договору дарування.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2016 вказану цивільну справу об'єднано в одне провадження зі справою № 757/46319/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та об'єднаній справі присвоєно номер № 757/36474/15-ц.

З урахуванням вказаного, позивач уточнив свої вимоги, пред'явивши їх до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та просив суд:

- визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 його батька ОСОБА_8;

- визнати частково недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого шостою Київською державною нотаріальною конторою 14.06.2012 року в частині набуття ОСОБА_5 1/2 частини квартири АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку спадкування за законом право власності на 1/2 всього майна, яке належало ОСОБА_8 на момент його смерті, а саме на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1;

- визнати частково недійсним договір дарування квартири № 1623 від 23.06.2015 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. в частині набуття за ОСОБА_6 1/4 частини квартири АДРЕСА_1;

- визнати частково недійсним договір дарування квартири № 1626 від 23.06.2015 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. в частині набуття за ОСОБА_4 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина, до якої входила 1/2 частка квартири АДРЕСА_1. 14.06.2012 Шостою Київською нотаріальною конторою було видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за законом від умерлого ОСОБА_8 до складу якої входила вказана квартира. Позивач зазначає, що ОСОБА_5 достовірно знаючи, що у померлого ОСОБА_8 є син ОСОБА_1 - спадкоємець першої черги, не вказала це у заяві про прийняття спадщини. З серпня 2003 року по теперішній час позивач мешкає у м. Франкфурт Німеччина та декілька разів приїжджав до України. За останні 5 років, коли позивач приїжджав до Києва, то телефонував своєму батьку з метою розповісти, що в нього народилися правнуки та познайомити їх, разом з тим відповідачі повідомляли, що батько на дачі і там зв'язку немає, а останні декілька років телефон взагалі не відповідав. З метою встановлення чи живий його батько, позивач 20.08.2015 звернувся до міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану обласного управління юстиції Херсонської області, де йому повідомили, що його батько помер ще ІНФОРМАЦІЯ_3 та видали повторне свідоцтво про смерть. Після чого, ОСОБА_1 звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на що листом від 10.09.2015 № 3542/02-14 йому було відмовлено, з посиланням на те, що за заявою ОСОБА_5 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 27.03.2012 була заведена спадкова справа № 193/2012, відповідно до якої відповідачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1. Враховуючи те, що спадкове майно складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, то воно мало бути поділене між спадкоємцями по 1/4 частки. Проте відповідач ОСОБА_5 не повідомила позивача про смерть батька, у зв'язку із чим він не зміг звернутися у встановлений законом строк для прийняття спадщини, крім того вона не повідомила нотаріуса про наявність ще одного спадкоємця першої черги. Оскільки до моменту прийняття спадщини ОСОБА_5 вже належала інша половина вказаної квартири, то в результаті вона стала власником квартири в цілому. В подальшому, 23.06.2015, ОСОБА_5 подарувала на підставі договору дарування № 1623 вказану квартиру своєму сину - ОСОБА_6, а він цього ж дня подарував квартиру ОСОБА_4 на підставі договору дарування № 1626.

Позивач зазначає, що оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом було отримано незаконно, з приховуванням усіх спадкоємців, то його необхідно визнати частково недійсним, тому що ОСОБА_5 не мала права дарувати частину квартири, яка за законом має належати позивачу.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_5 проти задоволення вимог позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_6 та треті особи в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оголосивши та дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 70 років у смт. Борова Фастівського району Київської області помер ОСОБА_8, відповідний актовий запис №99, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/2 частка квартири АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про шлюб від 19.02.1968 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло інша 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 на праві власності належала ОСОБА_5

27.03.2012 ОСОБА_5 звернулась до компетентних органів із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

14.06.2012 державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіоновою Л.І. видано ОСОБА_5, як спадкоємці, свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.

Тобто ОСОБА_5 стала власником 1/1 частки квартири АДРЕСА_1.

23.06.2015 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір дарування квартири, відповідно до умов якого ОСОБА_5 безоплатно передала в дар ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1.

Того ж дня, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено договір дарування квартири, відповідно до умов якого ОСОБА_6 безоплатно передав в дар ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1

21.08.2015 позивач ОСОБА_1 звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від умерлого батька - ОСОБА_8

На вказану заяву позивача від 21.08.2015 Шоста Київська державна нотаріальна контора йому повідомила, що за заявою ОСОБА_5 від 27.03.2012, 29.03.2012 була заведена спадкова справа № 193/2012 до майна ОСОБА_8 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. 14.06.2012 ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та додатково повідомлено, що ним пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2016 у справі № 668/1250/16-ц встановлено факт, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд виходить з наступного.

За правилами ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

При цьому спадкування за законом здійснюється в порядку черговості встановленої ст. 1258 ЦК України.

За змістом ч. 2 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як на поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, позивач в своєму позові посилається на те, що він з серпня 2003 року проживає у Німеччині, а відповідачі йому не повідомили про смерть батька та приховали від нотаріуса інформацію про наявність ще одного спадкоємця з власних корисних мотивів.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних приписів національного законодавства суд знаходить такі доводи ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими, що не вказують на наявність поважних причин пропуску ним строку прийняття спадщини, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, а тому приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно узагальнень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 2 листа від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Верховний Суд України у п. 24 Постанови Пленуму від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі коли після спливу строку для прийняття спадщини та розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (стаття 1272 ЦК), такі спадкоємці мають право вимагати передання їм частки в натурі шляхом перерозподілу майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

При цьому у вказаному пункту Постанови Пленуму Верховного Суду України також зазначено, що спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи те, що строк для прийняття спадщини - це строк преклюзивний (присікальний), протягом якого існує суб'єктивне право спадкування, тобто право на прийняття спадщини, то сплив цього строку зумовлює припинення права на прийняття спадщини.

Оскільки позивачем пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини, суд прийшов до висновку про відсутність поважності причин пропуску такого строку та відмовив у його фактичному поновлені, а решта позовних вимог зводяться до захисту майнових прав витікаючих із можливості безпосередньої реалізації позивачем його прав, як спадкоємця, у випадку прийняття ним спадщини, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні решти позовних вимог, які є похідними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10-11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третіх осіб: Шостої київської державної нотаріальної контори, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3; про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом; визнання права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3; про визнання частково недійсними договорів дарування від 23 червня 2015 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів після його проголошення в Апеляційний суд міста Києва через Печерський районний суд міста Києва. Особами, що не були присутні при проголошенні рішення - у той же строк з дня отримання ними копії рішення.

Суддя