Справа № 527/1459/17
провадження 2/527/697/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 листопада 2017 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретарів - Наливайко-Писанки Г.В., Волик Л.І.,

позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 його представника ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2017 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3, а також визначити місце проживання сина ОСОБА_6 з нею.

В своєму позові позивач зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 серпня 1997 року. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. З червня 2017 року вони з відповідачем шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, в звязку з чим просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 23 серпня 1997 року у Палаці шлюбів м. Кременчук Полтавської області, актовий запис № 883. Крім того, просила визначити місце проживання сина ОСОБА_6 з нею, посилаючись на те, що на даний час вона проживає в будинку своїх батьків, який є триповерховим, має достатньо місяця для проживання всіх членів сімї, працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

17 серпня 2017 року відповідач по справі ОСОБА_3 звернувся із зустрічним зустрічний позов, в якому просив суд, визначити місце проживання сина ОСОБА_6 з ним.

В своїй заяві позивач за зустрічним позовом зазначив, що з відповідачем він перебував в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 1997 року. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. З квітня через конфліктні ситуації він пішов проживати до іншої жінки, з якою фактично створив сімю. З квітня 2017 року по серпень 2017 року син ОСОБА_8 проживав разом з ним та його цивільною дружиною ОСОБА_9 в її домоволодінні. Вони доглядали за дитиною, водили його в дитячий садок, відповідач не цікавилася життям ОСОБА_6. В серпні 2017 року відповідач забрала ОСОБА_6 та проживає з ним у своїх батьків в смт. Онуфріївка. Категорично заперечує щоб дитина проживала разом з матірю, оскільки ОСОБА_1 має слабке здоровя, не має джерел для існування, не працює, має неврівноважений характер. Вважає, що дитина повинна проживати з ним, оскільки коли він проживав в його родині він був спокійним, не дратівливим, він працює, отримує стабільну заробітну плату, має житло, за місцем роботи характеризується позитивно, а після того як відповідач забрала проживати дитину до себе, ОСОБА_6 став нервовим, про що свідчить відеозапис. Посилаючись на викладене позивач за зустрічним позовом просив визначити місце проживання сина ОСОБА_8 з ним.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник, позовні вимоги підтримали із зазначених в позові підстав, заперечували проти задоволення зустрічного позову. Крім того, позивач пояснила, що розлучивши дитину з нею ОСОБА_6 буде мати великий стрес. Вона працює, має стабільний дохід, ОСОБА_6 живе в гарних умовах, у нього є своя кімната, де є усі необхідні речі для розвитку дитини, алкогольних та психотропних речовин вона не вживає, ніколи не перебувала під соціальним супроводом, замається вихованням дитини, водить його до дитячого садка. Відносини зі старшим сином погіршилися після того, як вони з чоловіком почали проживати окремо.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні не заперечували проти розірвання шлюбу, заперечували проти задоволення первісного позову в частині визначення місця проживання дитини з матірю, підтримували зустрічний позов із наведених в ньому підстав, та крім того відповідач пояснив суду, що ОСОБА_6 деякий час проживав разом з ним в будинку своєї цивільної дружини. Під час проживання дитини разом з ним, він та його цивільна дружина піклувалися про нього, водили до дитячого садка, у дитини є усі необхідні речі для розвитку, він не зловживає алкогольними напоями та не вживає психотропні речовини, працює посезонно, в той час коли не працює перебуває на обліку в центрі зайнятості. Крім того, разом з ним проживає їх спільний з відповідачем старший син ОСОБА_10. На даний час ОСОБА_1 проживає в будинку своїх батьків, де атмосфера є негативною, постійно виникають конфлікти, про що свідчить поведінка бабусі ОСОБА_6 ОСОБА_11 зафіксована на відеозапису. Також, зазначив, що не заперечував би щоб дитина проживала разом з матірю в тому разі коли б вона окремо проживала від своїх батьків.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала первісний позов ОСОБА_1 та заперечувала проти задоволення зустрічного позову, посилаючись на те, що на даний час немає виняткових обставин для того, щоб розлучати дитину з матірю, оскільки її сімя є матеріально забезпеченою, вона та її батьки ведуть здоровий спосіб життя, дитина відвідує дитячий садок, мати працює та постійно разом зі своїми батьками дбає про фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_6.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що сторони з 23 серпня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-КЕ № 013936 від 23.08.1997 року, актовий запис № 883 (а.с.77).

Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є повнолітнім та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12-13).

Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами.

Зазначені обставини підтвердила позивач за первісним позовом та не заперечував відповідач за первісним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття 55 Сімейного кодексу України вказує на обовязок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Вирішення позовних вимог стосовно визначення місця проживання дитини.

Судом встановлено, що до квітня 2017 року, сторони проживали за однією адресою разом з дітьми. Після того, як сторони фактично припинили шлюбні відносини син ОСОБА_6 у період з квітня по серпень 2017 року проживав з батьком ОСОБА_3 за адресою: Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вул. Козацька, 18, а з серпня 2017 року і по даний час проживає з матірю ОСОБА_1 за адресою: Кіровоградська обл., смт. Онуфрівка, вул. Першотравнева 37.

Зазначені обставини підтвердили та не заперечували сторони в судовому засіданні.

Вивчивши особу ОСОБА_1 (мати дитини) та умови її проживання суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працює у Фермерському господарстві «ВЕСНА» (а.с.15,80).

За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с.86)

Як вбачається з характеристики попереднього місця проживання компроментуючих матеріалів селищна рада на ОСОБА_1 не має (а.с.16).

Згідно довідки про склад сімї, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4., смт. Онуфріївка, вул. Першотравнева, 37а (а.с.17).

Як вбачається з довідки за місцем проживання, ОСОБА_1 характеризується позитивно, громадський порядок не порушує (а.с.18, 85).

Згідно довідок виданих Онуфріївським навчальним закладом «Калинка», ОСОБА_6 з 11.08.2017 року по даний час відвідує зазначений навчальний заклад. ОСОБА_14 займається переважно мама, яка вчасно приводить і забирає дитину з садочка, конфліктних ситуацій не виникало, активно спілкується з вихователем групи, прислухається до порад щодо виховання дитини. Дитина завжди оглянута і охайна (а.с.38,81).

ОСОБА_1 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.78,79).

Згідно акту обстеження умов проживання від 07 вересня 2017 року за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: смт. Онуфріївка, вул. Першотравнева, буд. 37а, для ОСОБА_14 обладнана ігрова кімната з дитячою літературою та іграшками, мама дитини зі своїми батьками формують у дитини пізнавальні інтереси ОСОБА_14, в сімї панує нормальний морально-психологічний клімат. За цією адресою також проживають: ОСОБА_15, ОСОБА_16 дідусь та бабуся ОСОБА_6 (а.с.82-83).

Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування Онуфріївської селищної ради, ОСОБА_1 проживає разом з батьками в смт. Онуфрівка, вул. Першотравнева 37 а, сімя матеріально забезпечена, ведуть здоровий спосіб життя, мама працює, в будинку створені добротні матеріально-побутові умови, ОСОБА_6 регулярно відвідує дошкільний заклад, мати спільно зі своїми батьками постійно дбає про фізичний та розумовий розвиток дитини (а.с.87).

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в судовому засіданні кожен окремо пояснили, що ОСОБА_1 є їхньою донькою, на даний час проживає у їхньому будинку, веде здоровий спосіб життя, піклується про сина ОСОБА_8, займається його вихованням, водить до дитячого садку.

Вивчивши особу ОСОБА_3 (батька дитини) та умови його проживання суд встановив наступне.

ОСОБА_3 працює у ТОВ «Торговий Дім Полтаварибгосп», за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.45, 48).

ОСОБА_9 з якою ОСОБА_3 перебуває у фактичних шлюбних відносинах за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.46).

Як вбачається з характеристики з місця проживання, компроментуючих матеріалів селищна рада на ОСОБА_3 не має (а.с.50).

Як вбачається з Акту № 118 обстеження житлово-побутових умов від 10.08.2017 року, за адресою місця проживання ОСОБА_3: Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вул. Козацька, 18, для виховання та розвитку дитини створено окрема дитяча кімната в якій є його речі, одяг, взуття, іграшки, мікроклімат у сімї позитивний (а.с.53)

Згідно Довідки виданої Градизьким дошкільним навчальним закладом № 4 «СОНЕЧКО», ОСОБА_1 в останній час не приймала участі у вихованні дитини. До дитячого садка дитину приводив батько ОСОБА_3 та жінка з якою він проживає ОСОБА_9, а також його рідний брат ОСОБА_7 (а.с.51).

Як вбачається з Висновку Глобинської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 13.11.2017 року № 01-51/520, остання вважає доцільним визначити місце проживання з матірю (а.с.88-90).

Свідки ОСОБА_13 пояснила суду, що вона є матірю ОСОБА_3, їй ніколи не подобалося як ОСОБА_1 піклувалася про дітей, коли ОСОБА_6 проживав з її сином та його новою сімєю дитина була завжди доглянута, спокійна.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_3 Після того, як він пішов до неї від своєї дружини він забрав проживати ОСОБА_6 із собою, мати за час проживання не телефонувала до них не піклувалася про дитину, через деякий час забрала його жити до себе. Також пояснила, що їх старший син проживає разом з батьком.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що він є старшим сином своїх батьків, вважає, що ОСОБА_6 буде краще проживати в сімї батька, оскільки мати постійно кричить на ОСОБА_6, атмосфера в сімї знервована про, що свідчить відеозапис зроблений ним під час приїзду додому. З матірю стосунків не підтримує після того, як батьки розійшлися і батько пішов жити до іншої жінки.

Надаючи оцінку відеозапису оглянутому в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що з нього не вбачається негативної поведінки матері по відношенню до свого малолітнього сина. Також судом встановлено, що поведінка бабусі, а саме висловлювання нецензурною лайкою має поодинокий випадок, викликаний конфліктною ситуацією яка склалася після розпаду сімї її доньки.

Зазначені обставини не заперечував свідок ОСОБА_7, який пояснив суду, що до того як його батьки розійшлися він завжди спілкувався з бабусею та дідусем, з боку бабусі раніше такі випадки не траплялися.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Як зазначено в ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

В частині 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 162 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 6 Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір'ю.

За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Аналізуючи надані сторонами докази суд дійшов до висновку, що як батько так і мати мають позитивні характеристики, дбають про розвиток свого сина ОСОБА_8, як за місцем проживання матері так і батька створені належні умови для проживання дитини.

Разом з тим, виключних обставин які б свідчили про необхідність того, що дитина має бути розлучена з матір'ю, відповідачем за первісним позовом суду не надано та матеріалами справи в їх сукупності судом не встановлено, тому з огляду на викладене та оцінюючи матеріали справи, приймаючи до уваги вік дитини, суд дійшов до висновку, що проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 з матір'ю ОСОБА_1 відповідає інтересам дитини та забезпечить її права на належне утримання, виховання, лікування, розвиток, тому первісний позов підлягає задоволення, а зустрічний позов до задоволення не підлягає.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16.

Вирішення питання розподілу судових витрат.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.ч 1,3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу.

Судовий збір згідно наданої суду квитанції та ставок судового збору на момент предявлення позову до суду було сплачено позивачем ОСОБА_1 в розмірі 1280 грн. (а.с.1,3). Крім того, суду надано квитанцію на підтвердження витрат на правову допомогу та відповідний розрахунок на суму 300 грн. (а.с.2,20-21), а тому вони підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 160, 161,162 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,11,57-60,88 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Шлюб укладений між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 у Палаці шлюбів м. Кременчук 23 серпня 1997 року, актовий запис № 883 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище без змін «Опришко».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 1280 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн.

Визначити місце проживання сина ОСОБА_6, 25.01.2013 року разом з матірю ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 28 листопада 2017 року.

Суддя А. О. Олефір