Справа №442/7167/17
Провадження №2/442/2489/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - Махняк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Снятинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача покликаючись на те, що згідно заповіту його батька ОСОБА_3, який помер 23.03.2016 року, він повинен успадкувати земельну ділянку площею 0,8117 га, кадастровий №:09:000:0063 та земельну ділянку площею 0,3795 га, кадастровий №:09:000:0099, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Снятинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Зазначає, що після смерті батька звернувся в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак у видачі такого йому було відмовлено, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, а тому просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спірне спадкове майно.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Представник позивача ОСОБА_4 надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій відзначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач представник Снятинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області сільський голова ОСОБА_5 надіслав суду клопотання в якому просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, з приводу задоволення позовних вимог покладаються на думку суду.

А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті.

У відповідності до вимог статей 1222, 1261 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі його відсутності, право на спадкування за законом одержують в рівних частках діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Передбачене коло спадкоємців першої черги за законом є вичерпним.

Матеріалами справи встановлено, що батько позивача, ОСОБА_3, помер 23.03.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 414961 від 24.03.2016 року, виданого Виконавчим комітетом Снятинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області (а.с. 9).

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ №016472, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації від 20 серпня 2004 року за №230, ОСОБА_3 належали земельні ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею - площею 0,8117 га, кадастровий №:09:000:0063 та площею 0,3795 га, кадастровий №:09:000:0099, розташовані на території Снятинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, (а.с. 11).

Із наявного в справі копії заповіту ОСОБА_3 від 14.02.2003 року вбачається, що на випадок своєї смерті останній все своє майно, в т.ч. земельні ділянки згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №0070621), зареєстрованого 01.02.2001 року у книзі записів сертифікатів за №51, заповідає своєму сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Як вбачається з позовної заяви, позивач звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6 від 30.09.2017 року № 02-31/11 у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, (а.с.20).

Оскільки протягом встановленого законом строку спадкоємець - позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно ст. 66-69 Закону України "Про нотаріат", п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинена нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції У країн 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суд за правилами позовного провадження.

У відповідності до ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз'яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Окрім того, у листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що позивач являється єдиним спадкоємцем свого батька по заповіту, звернувся в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак у видачі такого йому було відмовлено у звязку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,8117 га, кадастровий №:09:000:0063 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Снятинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та на земельну ділянку площею 0,3795 га, кадастровий №:09:000:0099 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Снятинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 23.03.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Курус Р.І.