Справа № 289/1928/17
Номер провадження 2/289/1042/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Прокопчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Великорацької сільської ради про визнання права на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права на спадщину.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавців ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, залишилось спадкове майно, яке складається з:

- цілої частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства ПКСЦ «Росія» села ОСОБА_6 Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості)

- цілої земельної ділянки площею2,6254 га яка в свою чергу складається з двох земельних ділянок: - земельна ділянка площею 1,8706 га кадастровий номер :04:000:1939 та земельна ділянка площею 0,7548 га кадастровий номер :08:000:0099, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великорацької сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського району Житомирської області, межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 095604, виданому на підставі розпорядження № 113 від 07.06.2004 голови Радомишльської РДА, зареєстрованого 13 серпня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 354.

- цілої земельної ділянки площею 2,6988 га яка в свою чергу складається з двох земельних ділянок: - земельна ділянка площею 1,9440 га кадастровий номер :04:000:1938 та площею 0,7547 га кадастровий номер :08:000:0123, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великорацької сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського району, Житомирської області, межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 095605, виданому на підставі розпорядження № 113 від 07.06.2004 голови Радомишльської РДА, зареєстрованого 13 серпня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 355, інших спадкоємців які б мали право та претендували на зазначене майно немає, тому просили суд визнати за ними в порядку спадкування право власності на вищевказане майно.

В судовому засіданні позивачі не з»явилися, про дату час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, надіслали заяву в якій просили справу розглянути без їх участі а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 07 червня 2000 року у віці 84 роки померла рідна баба (прабаба) позивачів і спадкодавиця ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть 07 червня 2000 року було зроблено відповідний запис за № «27», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 138274, яке видане «09» червня 2000 року Великорацькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з :

- цілого права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства ПКСЦ «Росія» села ОСОБА_6 Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0321440 виданого Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 78 голови Радомишльської РДА від 14 березня 2000 року, який зареєстровано 25 травня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 2/840.

Вартість права на земельну частку (пай) розміром 2,98 га становить 13'050,00 грн.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України в редакції 2003 року (надалі скорочено - «ЦК України»): спадкуванням - є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР, прийнятому у 1963 році (надалі - ЦК УРСР), який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини, передбачено: Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Спадкодавиця ОСОБА_4 заповітів не залишила, тому спадкування має відбуватись за законом.

Частина 2 статті 529 ЦК УРСР «Перша черга спадкоємців за законом», визначає, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.»

Позивач ОСОБА_1 та рідний батько неповнолітнього позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7, який помер 23 квітня 2016 року у віці 31 рік, є рідними онуками померлої спадкодавиці ОСОБА_4.

У померлої спадкодавиці на час її смерті (07.06.2000) відсутні інші спадкоємці за законом, окрім неповнолітнього позивача ОСОБА_2, який є її рідним правнуком, який має право та одночасно претендує на зазначене спадкове майно своєї прабаби.

11 листопада 2015 року у віці 68 років помер рідний батько (дід) позивачів і спадкодавець ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть 13 листопада 2015 року було зроблено відповідний запис за № «41», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 246417, яке видане «13» листопада 2015 року Великорацькою сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з :

- цілої земельної ділянки площею 2,6254 га яка в свою чергу складається з двох земельних ділянок: - земельна ділянка площею земельної ділянки площею 1,8706 га кадастровий номер :04:000:1939 та земельної ділянки площею 0,7548 га кадастровий номер :08:000:0099, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населених пактів на території Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, межі яких зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 095604, виданому на підставі розпорядження Радомишльської РДА від 07.06.2004 р. №113, який зареєстровано 13 серпня 2004 року у Книзі записів реєстрації державних актів за № 354.

Вартість земельної ділянки площею 2,6254 га становить 30'000,00 грн.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України в редакції 2003 року (надалі скорочено - «ЦК України»): спадкуванням - є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України, передбачено: спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина друга статті 1223 ЦК України встановлює, що: у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1266 цього Кодексу. Тобто спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Спадкодавець ОСОБА_3 заповітів не залишив, тому спадкування має відбуватись за законом.

Позивач ОСОБА_1 та рідний батько неповнолітнього позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7, який помер 23 квітня 2016 року у віці 31 рік, є рідними дітьми померлого спадкодавця ОСОБА_3.

У померлого спадкодавця на час його смерті (11.11.2015) відсутні інші спадкоємці за законом, окрім позивача ОСОБА_1, який є його рідним сином, який має право та одночасно претендує на зазначене спадкове майно свого батька.

17 листопада 2015 року у віці 65 років померла рідна мати (баба) позивачів і спадкодавець ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації актів про смерть 20 листопада 2015 року було зроблено відповідний запис за № «46», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 276254, яке видане «20» листопада 2015 року Великорацькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з :

- цілої земельної ділянки площею 2,6988 га яка в свою чергу складається з двох земельних ділянок: - земельна ділянка площею 1,9440 га кадастровий номер :04:000:1938 та земельна ділянка площею 0,7547 га кадастровий номер :08:000:0123, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населених пактів на території Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, межі яких зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 095605, виданому на підставі розпорядження Радомишльської РДА від 07.06.2004 р. №113, який зареєстровано 13 серпня 2004 року у Книзі записів реєстрації державних актів за № 355.

Вартість земельної ділянки площею 2,6988 га становить 30'000,00 грн.

Спадкодавець ОСОБА_5 заповітів не залишила, тому спадкування має відбуватись за законом.

Позивач ОСОБА_1 та рідний батько неповнолітнього позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7, який помер 23 квітня 2016 року у віці 31 рік, є рідними дітьми померлого спадкодавця ОСОБА_5.

У померлого спадкодавця на час її смерті (17.11.2015) відсутні інші спадкоємці за законом, окрім позивача ОСОБА_1, який є її рідним сином, який має право та одночасно претендує на зазначене спадкове майно своєї матері.

Відповідно до відомостей, зазначених у довідці № 381, виданій 09.06.2000 Великорацькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області: «..на день смерті ОСОБА_4, яка померла 07.06.2000 року проживала разом з своєю дочкою і вели разом спільне господарство….»

Відповідно до відомостей, зазначених у довідці № 490/02-21, виданій 23.10.2017 Великорацькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області: «…померлий громадянин ОСОБА_3 на день смерті 11 листопада 2015 року був зареєстрований в будинку за адресою: с. Велика Рача, вул.. Зарічна, буд. 10 Радомишльського району Житомирської області, на день смерті та протягом 6- ти місяців з дня смерті разом з ним в цьому житловому будинку постійно проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_1, син ОСОБА_8, онук ОСОБА_2. Крім вище перерахованих ніхто постійно не проживав та не був зареєстрований разом з ОСОБА_3 на день його смерті 11 листопада 2015 року в будинку де він був зареєстрований.»

Окрім позивачів, у померлих спадкодавців відсутні інші спадкоємці, які мають право і одночасно претендують на зазначене спадкове майно.

Відповідно до пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і а законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного СУДУ України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до пункту 17 Постанови № 5 Пленуму Верховного СУДУ України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Таке ж правило має застосовуватись і до земельних ділянок та прав на земельну частку (пай).

При житті спадкодавці своє право на право на земельну частку (пай) і земельні ділянки у встановленому законом порядку оформили, але належним чином це право не зареєстрували і при житті відповідні Витяги про реєстрацію права власності не одержали і померли. Оригінали правовстановлюючих документів - Сертифікату на право на земельну частку (пай) та Державних актів на право власності на земельні ділянки - втрачені і відновити їх в адміністративному порядку неможливо.

Неможливість позивачів отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, за наявністю перешкод - відсутності належних правовстановлюючих документів, є очевидним і не потребує додаткового предявлення позивачем суду Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нот. дії.

Звернення позивачів до нотаріуса за такою постановою є формальною стороною спору і така постанова надається суду, коли особа звертається до суду за оформленням права власності без наявності перешкод, які є очевидними.

Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (скорочено - «ЦПК України») суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивач не може також по причині наявності зазначених перешкод, факти по яким можуть бути встановлені тільки судом, за умови відсутності інших спадкоємців, тому це питання не можливо вирішити у позасудовому порядку.

Визнання судом права власності в порядку спадкування та перерозподіл спадщини між спадкоємцями (позивачами) за наявності перешкод для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом не суперечить закону, який передбачає порядок оформлення спадщини.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. З ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені.

Право змінювати правовідносини, захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси належить тільки суду, до компетенції якого згідно із законом є оформлення спадщини, оскільки в такому випадку вимоги про розподіл спадщини і визнання права власності на спадкове майно підлягають розгляду тільки судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Великорацької сільської ради про визнання права на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало його прабабі ОСОБА_4, що померла 07 червня 2000 року у віці 84 років в с. Велика Рача і складається з:

- права на цілу земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства ПКСЦ «Росія» села ОСОБА_6, Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і належить підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0321440, виданого Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 78 голови Радомишльської РДА від 14 березня 2000 року, який зареєстровано 25 травня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 2/840.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало його батьку ОСОБА_3, що помер 11 листопада 2015 року у віці 68 років в с. Велика Рача і складається з:

цілої земельної ділянки площею 2,6254 га, яка в свою чергу складається з двох земельних ділянок: - земельна ділянка площею 1,8706 га кадастровий номер :04:000:1939 та земельна ділянка площею 0,7548 га кадастровий номер :08:000:0099, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великорацької сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського району Житомирської області, межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 095604, виданому на підставі розпорядження № 113 від 07.06.2004 голови Радомишльської РДА, зареєстрованого 13 серпня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 354.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало його матері ОСОБА_5, що померла 17 листопада 2015 року у віці 65 років в с. Велика Рача і складається з:

цілої земельної ділянки площею 2,6988 га, яка в свою чергу складається з двох земельних ділянок: - земельна ділянка площею 1,9440 га кадастровий номер :04:000:1938 та земельна ділянка площею 0,7547 га кадастровий номер :08:000:0123, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великорацької сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського району Житомирської області, межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 095605, виданому на підставі розпорядження № 113 від 07.06.2004 голови Радомишльської РДА, зареєстрованого 13 серпня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 355.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький