Ухвала

іменем україни

10 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Плюс» корпорації «ДБК-Житлобуд», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест «Бориспільсільбуд», Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про визнання права власності на новостворене майно, зобов'язання вчинити дії та заборону відчуження квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру, яку вона придбала за договором купівлі-продажу у ТОВ «Моноліт Плюс».

Зазначала, що вартість квартири вона оплатила через банк, до якого внесла кошти за розпорядженням відповідача, однак останній не перерахував коштиу зв'язку з початком процедури ліквідації.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила зобов'язати відповідача видати акт приймання-передачі та довідку про сплату нею повної вартості квартири з метою подальшого оформлення права власності.

У судовому засіданні ОСОБА_4 уточнила позов щодо визнання права власності на вже збудовану квартиру АДРЕСА_1

Крім того, ОСОБА_4. заявила вимогу про заборону відповідачу відчужувати майнові права на спірну квартиру іншим особам.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1

На підставі ст. 217 ЦПК України заборонено ТОВ «Моноліт плюс» та ТОВ «Трест «Бориспільсільбуд» здійснювати будь-які дії щодо переоформлення, відчуження, передачі у найм, передачі у заставу та обтяження майнових прав на квпртиру АДРЕСА_1

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, зазначав наступне.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_4не набула права власності на спірну квартиру до її звернення до суду з даним позовом, таке право в порядку ст. 392 ЦК України захищено бути не може.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 10лютого 2016 року, справа № 6-2124цс.

Крім того, апеляційний суд вважав, що не підлягають задоволенню й позовні вимоги про зобов'язання відповідача надати довідку позивачу про повну сплату нею вартості квартири, оскільки такий обов'язок, відповідно до договору купівлі-продажу, у продавця виникає відповідно до п. 2.2.2 лише після повної сплати вартості квартири.

Оскільки вартість майнових прав продавцю сплачена не була, відповідно відсутні підстави вважати, що ТОВ «Моноліт плюс» порушило права позивача.

При цьому апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова