Справа № 175/1692/17
Провадження № 6/175/62/17
У Х В А Л А

31 травня 2017 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Воздвиженський О.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справ № 2-227/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсною довіреності, частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, договору купівлі-продажу земельної ділянки і частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 1999 року у справі №2-227/2000 щодо накладення на арешту на будинок № 25 по вул. Тюменській в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області.

29 травня 2017 року за автоматичним розподілом програми «Д-3» справу розподілено на суддю Воздвиженського О.Л.

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, суддею встановлено наступне.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Зі змісту заяви вбачається, що підставою для звернення до суду з даною заявою є те, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 1999 року в якості забезпечення позову, накладено арешт на будинок № 25 по вул. Тюменській в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області.

Натомість суд зауважує, що заява про скасування заходів забезпечення позову розглядається судом в порядку, передбаченому ст. 154 ЦПК України, відповідно до вимог якої, із заявою про скасування заходів забезпечення позову має право звернутися сторона по справі або особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову.

Крім того, згідно з положеннями п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 №5, із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК).

За змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Тобто, заява ОСОБА_1 не може бути розглянута в порядку ст. 154 ЦПК України, якою регламентовано порядок скасування заходів забезпечення позову, а має розглядатися в порядку позовного провадження про звільнення майна з-під арешту, тому у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.122, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Роз'яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження перешкоджає повторному зверненню до суду з даною заявою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Л. Воздвиженський