Провадження № 2-о/638/323/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді Грищенко І. О.

За участю секретаря Самогньозд О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - Харківський національний медичний університет про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт приналежності диплому серії ІД № 000717 від 30 червня 1999 року, виданий Харківським державним медичним університетом, та свідоцтва серії СО № 002263 від 29 вересня 2001 року про спеціалізовану підготовку з медицини (клінічна ординатура) ОСОБА_1, 19 жовтня 1973року народження, (паспорт громадянина України серія МН № 761694).

Свої вимоги обгрунтовує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1, є уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, у 1999 році закінчив навчання у Харківському медичному університеті, здобув кваліфікацію лікаря про що свідчить диплом ІД № 000717 від 30.06.1999 року. З 01.10.1999 року по 20.09.2001 року він пройшов повний курс підготовки в клінічній ординатурі за спеціальністю «Урологія», отримав свідоцтво, що надає право на самостійне виконання всіх робіт, повязаних з отриманою спеціальністю, що підтверджується свідоцтвом СО № 002263 від 29.09.2001 року. Указом Президента України від 28.05.2005 року № 888/2005 на підставі статті 9 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року, він прийнятий до громадянства України. 16.06.2005 року він отримав паспорт громадянина України серії МН № 761694, що виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. Однак, у дипломі ІД № 000717 від 30.06.1999 року та свідоцтві СО № 002263 від 29.09.2001 року його прізвище та імя зазначено як «ОСОБА_3 ОСОБА_1», а в паспорті громадянина України - «Абдельрахман Майсара». Вказані розбіжності в написанні прізвища та імя виникли у звязку з тим, що на час видачі свідоцтва та диплома він мав паспорт громадянина ОСОБА_4. На теперішній час він працює над написанням кандидатської дисертації, у звязку з чим виникла необхідність встановлення факту приналежності саме йому диплому та сертифікату, де маються розбіжності в написанні прізвища та імя, які є відмінними від тих, що зазначені в паспорті громадянина України.

ОСОБА_2 в заяві просив розглянути дану справу за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи Харківського національного медичного університету 06.11.2017 року подав до канцелярії суду письмову заяву з додатками, в якій просив розглянути справу без участі представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та надавши належну оцінку доказам, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, у 1999 році закінчив навчання у Харківському медичному університеті, здобув кваліфікацію лікаря про що свідчить диплом ІД № 000717 від 30.06.1999 року.

З 01.10.1999 року по 20.09.2001 року ОСОБА_1 пройшов повний курс підготовки в клінічній ординатурі за спеціальністю «Урологія», отримав свідоцтво, що надає право на самостійне виконання всіх робіт, повязаних з отриманою спеціальністю, що підтверджується свідоцтвом СО № 002263 від 29.09.2001 року.

Указом Президента України від 28.05.2005 року № 888/2005 на підставі статті 9 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року, ОСОБА_1 прийнятий до громадянства України.

16.06.2005 року ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина України серії МН № 761694, що виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.

Однак, у дипломі ІД № 000717 від 30.06.1999 року та свідоцтві СО № 002263 від 29.09.2001 року прізвище та імя заявника зазначено як «ОСОБА_3 ОСОБА_1», а в паспорті громадянина України - «Абдельрахман Майсара».

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим,на підставі п.6 ч.І ст. 256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту,

страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

За таких обставин суд вважає за необхідне встановити факт приналежності диплому серії ІД № 000717 від 30 червня 1999 року, що виданий Харківським державним медичним університетом, та свідоцтва серії СО № 002263 від 29 вересня 2001 року про спеціалізовану підготовку з медицини (клінічна ординатура) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт громадянина України серія МН № 761694).

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 213-215, 256-258 ЦПК України, суд -

Вирішив:

ОСОБА_5 ОСОБА_1, зацікавлена особа - Харківський національний медичний університет про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт приналежності диплому серії ІД № 000717 від 30 червня 1999 року, що виданий Харківським державним медичним університетом, та свідоцтва серії СО № 002263 від 29 вересня 2001 року про спеціалізовану підготовку з медицини (клінічна ординатура) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт громадянина України серія МН № 761694).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя І.О.Грищенко