У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Прокуратури Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою Фермерського господарства «Бурка В.В.» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 28 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року представник ФГ «Бурка В.В.» - Бурка В.В. подав до суду зазначений вище позов, посилаючись на те, що 30 квітня 2014 року на адресу Генеральної прокуратури України ним направлено заяву про кримінальне правопорушення. У якій він просив відкрити кримінальне провадження відносно судді Господарського суду Львівської області ОСОБА_5, який серед іншого порушив вимоги щодо неупередженості розгляду заяви, шляхом внесення в офіційні документи завідомо неправдивої інформації постановивши по справі № 5015/1470/12 завідомо неправосудну ухвалу від 08 квітня 2014 року, в результаті чого позбавив фермерське господарство прав гарантованих ст. ст. 40, 55 Конституції України та наніс фермерському господарству шкоду. А також, просив визнати фермерське господарство потерпілою стороною у даному провадженні.

Листом від 12 травня 2014 року Генеральна прокуратура України скерувала заяву позивача заступнику прокурора Львівської області з пропозицією розглянути її відповідно до чинного законодавства та про результати розгляду повідомити заявника. В подальшому листом від 16 травня 2014 року прокуратура Львівської області скерувала дану заяву прокурору м. Львова для організації розгляду. Прокуратура м. Львова листом від 20 травня 2014 року скерувала заяву позивача прокурору Личаківського району м. Львова за територіальною юрисдикцією. Крім цього, 08 лютого 2016 року на адресу Генеральної прокуратури України фермерським господарством направлено звернення за вих. № 83 в якому зазначалось про скерування 30 квітня 2014 року заяви про вчинення злочину, а також викладено вимоги аналогічні заяві від 30 квітня 2014 року. Листом від 19 лютого 2016 року вказане звернення Генеральною прокуратурою України скеровано заступнику прокурора Львівської області. В свою чергу, Прокуратурою Львівської області дане звернення скеровано керівнику Львівської місцевої прокуратури № 1 для розгляду по суті.

Вважає, що дії посадових осіб Прокуратури Львівської області при розгляді заяви позивача від 30 квітня 2014 року та звернення від 08 лютого 2016 року є протиправними оскільки розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», а також порушено вимоги ст. ст. 55, 56, 214 КПК України та позбавлено позивача прав гарантованих ст. 40 Конституції України. Зазначає, що даними діями відповідача йому спричинено моральні страждання які полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживань.

З урахуванням наведеного, просив суд стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, з прокуратури м. Львова на користь позивача кошти в сумі 1 000 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій посадових осіб прокуратури Львівської області.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 28 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ФГ «БуркаВ.В.» - Бурка В.В. просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої (ніж передбачено в ч.ч. 1-5 цієї норми) незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. За правилами ч. 6 зазначеної статті відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, тобто за незаконні дії або бездіяльність цих органів, які не включені до переліку незаконних рішень, дій чи бездіяльності ч 1 ст. 1176 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди на підставі ст. ст. 22, 23 ЦК України.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачем не доведено завдання йому шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади.

Крім того, позивачем не надано суду доказів про визнання незаконними дій посадових осіб прокуратури при розгляді його заяви.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В.В.» відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 28 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова