Справа № 639/5701/17
Провадження № 2/639/2297/17
РІШЕННЯ
13 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гаврилюк С.М.,
при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 29.11.2016.
Позивач та його представник подали до суду 13.11.2017 року заяву, у якій підтримали позов та просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач у поданій до суду заяві , що міститься в матеріалах справи, позов визнала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності.
Дослідивши матеріали справи , докази, які надані позивачем в обґрунтування позову, та враховуючи вимоги ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення обгрунтованого позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідач 29.11.2016 року позичила у позивача гроші в сумі 513000 грн. , які зобовязалася повернути до 07.12.2016 року , що підтверджується договором позики (а.с. 5).
Свої зобовязання позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в розмірі 513000 гривень . В порушення умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконала та до теперішнього часу борг не повернула.
Відповідно до договору, сторони домовились, що у разі зміни курсу валют - сума повернення повинна рівнятися сумі у гривні, еквівалентній 20 000 доларів США за курсом відповідної валюти на день платежу, встановленого НБУ.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання.
Нормою ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Однак, відповідач в порушення зазначених норм закону щодо своєчасного повернення грошових коштів в строк, передбачений договором , не повернула наданих їй позивачем грошових коштів, у звязку з чим станом на 21.09.2017 року має заборгованість перед ОСОБА_1
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зі змісту договору позики грошей вбачається, що відповідачеві надавалася позика до 07.12.2016 року. Прострочення виконання відповідачем її зобовязань з повернення позивачу боргу складає в межах заявлених позовних вимог, період часу з 07.12.2016 по 21.09.2016, що станом на 21.09.2016 складає 289 днів.
Сума неповернутих коштів становить відповідно до умов договору, станом на 21.09.2017 року за курсом НБУ (2618,96 грн. за 100 доларів США) - 523792, 00 грн.
Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2), судовий збір у сумі 5 822,99 грн.
Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 5, 6,10, 11, 57, 60,61, 88, 208, 209, 212 -215 ЦПК України , ст. ст. 526, 610,625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість у розмірі 523 792 (п'ятсот двадцять три тисячі сімсот дев'яносто дві) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)судовий збір у сумі 5822(п'ять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 99 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк