УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Кліментовській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам,

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, просить стягнути заборгованість по аліментам на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 4356,54 гривень, стягнути неустойку за несплату аліментів в період з 01.06.2016 року по 01.08.2017 року в сумі 1283, 95 гривень, стягнути додаткові витрати в 1/2 частині на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 5785,81 гривень, стягувати періодично додаткові витрати на утримання дочки в розмірі 5000,00 гривень щорічно та стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 гривень та за надання юридичної допомоги 3000,00 гривень.

27.10.2017 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на належні ОСОБА_1 обєкти нерухомого майна та земельну ділянку, з належними до будинку надвірними будівлями (житлових та присадибних будівель, сарай, погріб, уборна, огорожа, колодязь, інше) та на земельні ділянки, належні ОСОБА_1 земельні ділянки різного призначення (під будівництво, сільськогосподарського призначення, інше) також транспортних засобів або/чи інших обєктів рухомого майна, крім того грошових коштів на банківських рахунках.

Всупереч вимог Закону України «Про судовий збір» заявником не було додано до заяви про забезпечення позову доказів оплати судового збору, у розмірі, визначеному Законом, що становить 320,00 гривень, та не зазначено підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускаються на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу, якщо потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З позову ОСОБА_1 вбачається, що предметом позову є, зокрема, стягнення заборгованості по виплаті аліментів, неустойки, додаткових витрат та понесених позивачем судових витрат.

В заяві ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на обєкти нерухомого майна, земельні ділянки різного призначення та грошові кошти на банківських рахунках. Разом із заявою про забезпечення позову заявником подано клопотання про витребування доказів, яке підлягає розгляду в ході проведення судового засідання, призначеного на 03.11.2017 року.

Враховуючи, що у заяві не було зазначено конкретного переліку майна, на яке позивач просить накласти арешт, його вартість з урахуванням того, що арешт на майно накладається в межах заявленої суми позову, а клопотання про витребування доказів по справі не розглянуто, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, заява подана без додержання вимог, викладених в статті 121 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 121, 151 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, заява про забезпечення позову буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І.Майдан