Справа № 347/599/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

секретаря: Борисової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.08.2004 року у виконкомі Яблуницької сільської ради, за актовим записом № 11.

В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала.

Із позовних вимог вбачається, що шлюб було зареєстровано 28.08.2004 року. Під час перебування в шлюбі народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем за останні роки спільного подружнього життя зовсім відсутні відносини, оскільки вони фактично не спілкуються. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини уже тривалий час мають негативний характер, та відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає.

Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 28.08.2004 року у виконкомі Яблуницької сільської ради, актовий запис № 11, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 28.08.2004 року (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.5), в сторін, від даного шлюбу, є неповнолітній син: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначені в позовній заяві обставини свідчать про те, що надії на збереження сім'ї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер. Підстав для примирення чи збереження сім"ї суд не вбачає.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме ОСОБА_1 продовжувати подальше спільне подружнє життя позивачка з відповідачем не бажає, а тому суд вважає, що в інтересах сторін, позов слід задовольнити.

Неповнолітнього сина: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - слід залишити на виховання та проживання при матері, ОСОБА_1

Відповідно до ч.4 ст174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 56, 104, 110, 112, 161 СК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 та керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 197, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 28.08.2004 року у виконкомі Яблуницької сільської ради, актовий запис №11,- розірвати.

Неповнолітнього сина: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити на виховання та проживання із матір'ю ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Б.В. Сабадах