АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 636/3456/17 Головуючий І інстанції - Оболєнська С.А.
Провадження № 22ц/790/7010/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Бровченка І.О.,

- Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 03 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним, -

встановив:

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 03 листопада 2017 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до нього про визнання договору позики недійсним, вважаючи її постановленою з порушенням вимог ч.1 ст.109 та ст.115 ЦПК України, та направити справу до Чугуївського міського суду Харківської області для вирішення питання про відкриття провадження.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_3 вказує, що справа за позовом ОСОБА_4 до нього про визнання договору недійсним не підсудна Чугуївському міському суду, так як зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 а не м.Чугуїв, як це вказав у позовній заяві ОСОБА_4

Вважає, що підсудність даної справи повинна визначатися Апеляційним судом міста Києва у відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Лапко В.П. проти задоволення апеляційної скарги заперечував і просив ухївалу суду залишити без змін, посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_2 і саме ця адреса зазначена в постановах державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області виконавчого провадження ВП №46326300, відкритого за заявою ОСОБА_3 про примусове виконання рішення Чугуївського міського суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості зха договором позики.

Перевіривши законність та обгрунтованість оскарженої ОСОБА_3 ухвали, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Визначення підсудності справ регулюється нормами глави 1 розділу 111 ЦПК України.

За загальним правилом, передбаченим ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Статею 110 ЦПК України передбачено також можливість підсудності справи за вибором позивача в залежності від категорії справи та субєктного складу, за виключенням випадків звернення до суду з позовом виключної підсудності (ст.114 ЦПК України).

Постановляючи 03 листопада 2017 року ухвалу про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_4, суд першої інстанції вказував, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст.119-120 ЦПК України, що вона підсудна Чугуївському міському суду Харківської області і що немає потреби в проведенні попереднього судового засідання.

Проте з такою ухвалою колегія суддів погодитися не може у звязку з порушенням порядку, встановленого для вирішення вказаного питання, що призвело до висновків, які не відповідають обставинам справи.

Так, з матерілів справи вбачається, що 05.10.2017 року ОСОБА_4 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області із позовоною заявою про визнання недійсним договору позики, укладеного між ним у ОСОБА_3 22 грудня 2010 року, вказуючи, що в рішенні Чугуївського міського суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до нього про стягнення заборгованості за договором позики, яка розглядалася з лютого 2014 року, суд безпідствно, на його думку, дійшов до висновку про укладення договору позики на підставі наданої ОСОБА_3 розписки про повернення ним, ОСОБА_4, 25000 доларів США за придбаний у нього (ОСОБА_3.) автомобіль Субару-Легасі та отримані у якості позики 8000 доларів США, оскільки в дійсності вказані у розписці валютні кошти від ОСОБА_3 не отримував.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про визання договору позики недійсним, ОСОБА_4 стверджував, що ніякої позики взагалі не було, а вказаний автомобіль було передано йому в користування безоплатно. Вказував про намір довести в суді, що правочин позики є безгрошовим і ніяких правових наслідків не породжує.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд вважав, що позовна заява подана у відповідності до вимог ст.ст.119-120 ЦПК України і справа підсудна Чугуївському районному суду Харківської області.

Однак для такого висновку у суду не біло достатнії підстав, оскільки поза увагою суду залишилась та обставина, що позовна заява фактично зведена до викладення доводів незгоди з рішенням суду про задоволення позову ОСОБА_3, але не містить передбаченого п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України викладення обставин укладення оспореного ним договору (дата, місце укладення договору, місце його виконання, обставини виконання з урахуванням норми ЦК, яким регулюється укладення та виконання оспореного правочину), а також обгрунтування звернення з позовом саме до Чугуївського міського суду, зважуючи на вимоги ст.109 та можливість альтернативи, передбаченої ст.110 ЦПК України.

Поза увагою суду залишилась і та обставина, що навіть на початку викладення змісту позовної заяви ОСОБА_4 прямо вказав, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований та проживає на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим.

Разом з тим, частиною 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та розгляд таких справ забезпечується шляхом визначення Апеляційним судом міста Києва підсудності таких цивільних справ до підсудності того чи іншого місцевого суду міста Києва.

Приймаючи до розгляду позовну заяву з відхиленням від загального правила, передбаченого ст.109 ЦПК України, суд, згідно вимог ст.210 ЦПК України, має зазначити в ухвалі про відкриття провадження мотиви з яких він дійшов до висновку про можливість визначення цієї справи підсудною цьому суду.

Судом першої інстанції не дотримано вказний порядок вирішення питання щодо визначення підсудності та постановлення відповідної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303 304, п.4 ч. 2ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 03 листопада 2017 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно вимог ст.324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.О. Бровченко

О.М. Хорошевський