Справа № 180/1824/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючої - судді Хомченко С.І.

за участю секретаря - Гащук І.І.

за участю сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В;

Позивач - ПАТ "ОТП Банк"- звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованість у розмірі 210 188,09 грн. т за кредитним договором та судові витрати у розмірі 3 152,82 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 10 червня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № МL-OBU/086/2008, згідно якого позивач зобовязувався надати відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 доларів США ( десять тисяч доларів США 00 центів), шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок Позичальника зі строком повернення кредиту до 12 червня 2023 року. Згідно з п.3 ч. 1 Кредитного договору, сторони домовились, що проценти за користування Кредитом розраховуються Банком на основі плаваючої процентної ставки, що встановлена у розмірі 22% річних.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобовязався належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені кредитним договором.

ОСОБА_2В взяті на себе зобовязання за кредитним договором стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни не виконує, у звязку з чим у нього склалась заборгованість за кредитом.

Станом на 12.09.2016 року заборгованість ОСОБА_2 перед Банком становить 7 879,65 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.09.2016 року становить 210 188.09 гривень, яка складається з наступного:

- заборгованість за тілом кредиту 6 446,19 Доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.09.2016 року становить 171 950,83 грнивень;

- заборгованість по відсоткам за період з 10.12.2014 року по 11.09.2016 року 1 433,46 Доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.09.2016 року становить 38 237,26 гривень.

10 червня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № SR-OBU/086/2008 відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобовязався відповідати перед Кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за Кредитним договором № МL-OBU/086/2008 від 10 червня 2008 року.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 протиправно, всупереч умов договору, не повертає позивачу кредит, позивач просив суд задовольнити позов та стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за Кредитним договором № МL-OBU/086/2008 та судові витрати.

Представник позивача в режимі відео конференції просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що визнає тіло кредиту та не визнає відсотки за користування кредитом. Позивач не повідомляв відповідача про збільшення розміру процентної ставки та просить застосувати строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач його не повідомляв належним чином про заборгованість по кредитному договору та про збільшення процентної ставки а тому законних підстав для стягнення з нього як поручителя заборгованості за договором немає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 червня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № МL-OBU/086/2008, відповідно до якого ЗАТ "ОТП БАНК" надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000,00 доларів США ( десять тисяч доларів США 00 центів), шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок Позичальника, зі сплатою за користування кредитними коштами плаваючої процентної ставки в розмірі 22% річних. Строк повернення кредиту -12 червня 2023 року, що підтверджується кредитним договором № МL-OBU/086/2008 від 10 червня 2008 року з додатками.

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором, 10 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SR-OBU/086/2008.

На теперішній час, відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконує, та станом на 12 вересня 2016 року має заборгованість - 7 879,65 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2016 року становить 210 188,09 грн. в тому числі:

- заборгованість за тілом кредиту 6 446,19 Доларів США, що за курсом НБУ станом на

12.09.2016 року становить 171 950,83 грнивень;

- заборгованість по відсоткам за період з 10.12.2014 року по 11.09.2016 року 1 433,46

Доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.09.2016 року становить 38 237,26

гривень.

Разом з тим, суд вважає недоведеною суму заборгованості по процентам за користування кредитом.

Відповідно до п.3 частини № 1 кредитного договору сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плавуюча процентна ставка, яка буде розраховутись наступним чинном: фіксований відсоток, що становить 4,49 %.

Позивач в позовній заяві зазначає, що згідно з п.3 частини № 1 кредитного договору проценти за користування кредиту розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, що встанвлено у розмірі 22%. Таким чином, заборгованість відповідача за несплачені відсотки за користування кредитом становить з 10.12.2014 року по 11.09.2016 року 1433,46 доларів США, що за курсом НБУ 38237,26 гривень. Позивач 25.09.2017 року надав до суду розрахунок заборгованості в тому числі і за нарахованими відсотками, виходячи із процентної ставки 12,49 %.

Отже, банк змінював в односторонньому порядку відсоткову ставку у спірних правовідносинах, а саме з 11 грудня 2014 року. Жодних доказів згоди відповідачів чи їх повідомлення про таку згоду позивачем суду не надано.

Суд вважає, що збільшення відсоткової ставки не відповідає закону, який діяв на час такого збільшення.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року, передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» від 22 вересня 2011 року було зокрема визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Цей закон набрав чинності з 16 жовтня 2011 року.

Також, в матеріалах справи не вбачається строк, з якого саме позивач нараховує суму заборгованості по відсоткам, тому відносно заборгованості по відсоткам необхідно застосувати позовну давіність. На підставі ст.ст. 257, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, суд вважає не доведеною та такою, що не підлягає задоволенню заборгованості за процентами в розмірі 38237,26 грн.

В забезпечення виконання забовязання за договором № МL-OBU/086/2008 від 10.06.2008 року було укладено договор поруки № SR-OBU/086/2008 від 10 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2.

Але ОСОБА_2 банк не повідомив про збільшення розміру процентної ставки та про заборгованість по кредитному договору № МL-OBU/086/2008 від 10.06.2008 року. Даний факт предтавник позивача не змогла спростувати у судовому засідання та повідомила, що у кредитній справі відсутні повідомлення поручителю про борг за кредитом і зміну процентної ставки, так само відсутні і повідомлення про зміну процентної ставки самого боржника за кредитом.

Згідно частини першої статті 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Дана норма захищає інтерес поручителя, так як він бере на себе відповідальність у встановленому розмірі за невиконання або неналежне виконання зобов'язань основного позичальника за кредитним договором. Відповідно, поручитель несе матеріальні ризики на умовах, з якими він згоден. Таким чином, логічно, що в разі зміни зобов'язань, внаслідок яких збільшилася матеріальна відповідальність поручителя без його згоди, порука припиняється як така.

Крім того, поручитель є самостійним суб'єктом кредитних відносин. Умови договору поруки пов'язані з умовами кредитного договору, але не є його частиною. Ця позиція підтверджується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ та викладена в листі головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Автономної Республіки Крим від 16.01.2012 року: «п.2 Виходячи з положень частини першої статті 533, частини першої статті 544 ЦК України, поручитель хоча і пов'язаний із боржником зобов'язальними правовідносинами, проте він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором». Така позиція ВССУ ще раз підтверджує, що зміни умов зобов'язання за кредитним договором, що збільшують обсяг матеріальної відповідальності поручителя, не можуть автоматично, без згоди самого поручителя змінити умови поручительства.

Застосування ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України є одним із способів захисту порушених прав поручителя, що виражається в припиненні поруки в судовому порядку і вимагає одночасної наявності фактів, які визначають зміст і застосування закріпленої зазначеною статтею норми.

Тому суд вважає, що в позові про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" - належить відмовити за безпідставністю.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. тому позовні вимоги до ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню з нього на користь позивача заборгованість по тілу кредиту.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесеної і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 158, 169, 209 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1, ( паспорт серії АК № 176120, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" () заборгованість за кредитним договором № МL-OBU/086/2008 від 10 червня 2008 року, у розмірі 171 950,83 ( сто сімдесят одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят гривень 83 копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ( паспорт серії АК № 176120, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" 2579 гривень 00 копійки сплаченого позивачем судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після проголошення через Марганецький міський суд до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: С. І. Хомченко