Справа № 148/1895/17
Провадження №2/148/832/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Новаленка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 лютого 1995 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 та доньку ОСОБА_6, які вже є повнолітні. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність любові, поваги, взаємопорузуміння, спільних життєвих інтересів, та поглядів на ведення спільного господарства. Більше шести років вони проживають окремо та не спілкуються. Позивач має намір створити сім'ю з іншою жінкою. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, у зв'язку з чим просить його розірвати.

Позивач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Позивач зазначив, що більше шести років він з відповідачем проживають окремо. Два роки він проживає з іншою жінкою та хоче створити з нею нову сім'ю. Просив шлюб розірвати та судові витрати залишити за ним.

Відповідач та її представникк - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнали, не заперечили проти розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого повторно Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Вінницькій області 17 жовтня 2017 року, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано виконавчим комітетом Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 22 лютого 1995 року, про що зроблено актовий запис № 3 (а.с. 5).

За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з пояснень сторін останні шість років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у позивача є інша жінка, з якою він хоче створити нову сім'ю . За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін.

За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 57-60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.24, 104, 110, 114 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований виконавчим комітетом Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 22 лютого 1995 року, актовий запис № 3, - розірвати.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.А. Штифурко