Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/424/17
Провадження по справі 2/281/214/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

30.06.2017 позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог, зазначає про те, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припиненні, спільне господарство разом не ведуть.

Майнових спорів між позивачем та відповідачем немає.

В добровільному порядку, за взаємною згодою розірвати шлюб, вона з відповідачем спільної згоди не дійшли.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає примирення між нею та відповідачем, а також подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим.

Від позивача надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить не надавати термін на примирення.

Від відповідача надійшла письмова заява, у відповідності до якої, він просить зазначену справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує стосовно їх задоволення.

У відповідності ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

02.06.2001 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Червоноволоцькою сільською радою Лугинського району Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії І-ТП № 064070 від 02.06.2001.

Від шлюбу мають двох спільних дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ТП № 308318 від 08.10.2017), сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ТП №020417 від 27.02.2006). Діти проживають разом з позивачем.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №213911 серії 12ААА ОСОБА_2 має другу групу інвалідності з 29.01.2016, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Судом вставлено, що спільне життя у сторін не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство разом не ведуть.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача - ОСОБА_2 звільнено від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно від задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 640 гривень підлягає стягненню з відповідача по справі - ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212- 215 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 112, 113,157 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовільнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 02 червня 2001 року Червоноволоцькою сільською радою Лугинського району Житомирської області за актовим записом № 3 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « Вознюк».

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 ( шістсот сорок ) гривень 00 копійок на користь держави.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.Д. Свинченко