Дата документу 21.07.2017
Справа 320/3952/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Редько О.В., при секретарі - Мазуріній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виконання обовязку в натурі та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виконання обовязку в натурі та визнання права власності.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 10 грудня 2015 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики відповідно до якого позивач надав відповідачеві у позику строком на один рік суму у розмірі 100000 грн.

В якості забезпечення виконання зобов'язань по зазначеному договору позики, сторони передбачили у договорі позики таку умову: «В разі, якщо сума боргу з урахуванням неустойки не буде повернута протягом 1 (одного) року відповідач зобов'язаний передати позивачеві, ОСОБА_1 житловий будинок, який знаходиться у власності ОСОБА_2 по вул. Сєдоцвів, 117, м. Мелітополь, Запорізька області».

Житловий будинок №117 по вул. Сєдовців у місті Мелітополі належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.12.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-3926. Житловий будинок А-1 площею 69,5 кв.м., тамбур а-1 площею 6,7 кв.м., тамбур а1-1 площею 8,0 кв.м., знаходиться на земельній ділянці площею 1168,97 кв.м., на якій знаходяться також літня кухня Б-1 площею 27,4 кв.м., тамбур б-1 площею 6,2 кв.м., сарай В-1 площею 11.2 кв.м., сарай Г-1 площею 16,5 кв.м., сарай Д-1 площею 5.0 кв.м., огорожа №1 площею 9.1 кв.м.

Відповідач не виконав умови договору позики, не повернув позивачеві гроші у встановлений договором позики строк, а саме до 10.12.2016 року. Сума боргу розраховується таким чином: пеня нараховується за період з 10.12.2016 по день подачі позову 10.06.2017 року у розмірі 0,1 % від суми боргу за півроку, що становить (100 000 х 0,1 : 100 х 182 дні прострочення ) = 18 200 грн. Таким чином, відповідач заборгував суму основного бору в розмірі 100 000 гри. та суму пені в розмірі 18200 грн., а всього 118 200 грн.

Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 12.05.2017 року, виконану оцінювачем СПД ОСОБА_3 оцінка житлового будинку А-1, загальною площею 55,0 кв.м. житловою площею 31,7 кв.м., літня кухня Б-1, сарай В-1, огорожа №1, вигрібна яма №2 становить суму 119 515,00 грн., яка співмірна та відповідає сумі боргу.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд: зобов'язати ОСОБА_2 виконати обов'язок в натурі за договором позики від 10 грудня 2015 року та зобов'язати ОСОБА_2 передати житловий будинок за адресою: вул. Сєдовців, 117, м. Мелітополь, Запорізька обл. у власність ОСОБА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: вул. Сєдовців, 117, м. Мелітополь, Запорізька області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла письмова заява, згідно якої відповідач просить слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з вимогами ст. 317, ч.3 ст.319. ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 11 ЦПК України, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначається, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Норми ст.ст. 57, 59 ЦПК України передбачають, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Як роз'яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Неприпустимим є витребування і приєднання до справи матеріалів на підтвердження висновків і мотивів рішення після його ухвалення.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного

законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

10 грудня 2015 року між сторонами був укладений договір позики відповідно до якого позивач надав відповідачеві у позику строком на один рік суму у розмірі 100000 грн./а.с.28-29/

В якості забезпечення виконання зобов'язань по зазначеному договору позики, сторони передбачили у п. 3 договорі позики таку умову: «В разі, якщо сума боргу з урахуванням неустойки не буде повернута протягом 1 (одного) року відповідач зобов'язаний передати позивачеві, ОСОБА_1 житловий будинок, який знаходиться у власності ОСОБА_2 по вул. Сєдоцвів, 117, м. Мелітополь, Запорізька області»./а.с.28/

Житловий будинок №117 по вул. Сєдовців у місті Мелітополі належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.12.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-3926. Житловий будинок А-1 площею 69,5 кв.м., тамбур а-1 площею 6,7 кв.м., тамбур а1-1 площею 8,0 кв.м., знаходиться на земельній ділянці площею 1168,97 кв.м., на якій знаходяться також літня кухня Б-1 площею 27,4 кв.м., тамбур б-1 площею 6,2 кв.м., сарай В-1 площею 11.2 кв.м., сарай Г-1 площею 16,5 кв.м., сарай Д-1 площею 5.0 кв.м., огорожа №1 площею 9.1 кв.м./а.с.43/

Відповідач не виконав умови договору позики, не повернув позивачеві гроші у встановлений договором позики строк, а саме до 10.12.2016 року.

Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 12.05.2017 року, виконану оцінювачем СПД ОСОБА_3 оцінка житлового будинку А-1, загальною площею 55,0 кв.м. житловою площею 31,7 кв.м., літня кухня Б-1, сарай В-1, огорожа №1, вигрібна яма №2 становить суму 119 515,00 грн. /а.с.31-32/

Визнання позовних вимог відповідачем суд розцінює, як згоду відповідача по справі на відчуження та звернення стягнення на житловий будинок № 117 по вул. Сєдовців в м. Мелітополь, що належить позивачеві на праві приватної власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виконання обовязку в натурі та визнання права власності законні та обґрунтовані, визнані відповідачем, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 525-526, 1220-1221, 1268, 1270 ст.ст. 10, 60, 88, 208-216 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виконання обовязку в натурі та визнання права власності задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, виконати обов'язок в натурі за договором позики від 10 грудня 2015 року.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, передати житловий будинок за адресою: вул. Сєдовців, 117, м. Мелітополь, Запорізька обл. у власність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на житловий будинок за адресою: вул. Сєдовців, 117, м. Мелітополь, Запорізька області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_4