Справа № 127/2-4295/09 Провадження № 22-ц/772/2660/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 81Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В., секретар Агеєва Г.В., за участі представника ПАТ ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року, постановлену за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», заінтересовані особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, Центральний відділ державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Замостянський відділ державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для предявлення виконавчого документа до виконання у справі №2-4295/2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про солідарне стягнення коштів за кредитним договором,-

встановила:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для предявлення виконавчого документа до виконання.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниця від 02 листопада 2009 року у цивільній справі № 2-4295/09 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №32.3/119-КЕК/08 від 03 вересня 2008 року.

27.01.2010 року судом видано виконавчий лист, який 02 лютого 2010 року предявлено до виконання до Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ.

05.02.2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4295/09 (ВП № 17429981).

20.05.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (про заміну кредитора у зобовязанні), зокрема і право вимоги за кредитним договором № 32.3/119-КЕК/08 від 03.09.2008 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2016 року змінено стягувача ВАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» з виконання виконавчих листів № 2-4295/09 виданих 27.01.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниця.

В серпні 2016 року при перевірці інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, представником банку було виявлено, що 23.10.2013 року, постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження № 17429981, а оригінал виконавчого листа мав би бути направлений до Ленінського відділу ДВС для подальшого виконання.

Відповідно до відповіді Центрального ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області (реорганізований Ленінський ВДВС) від 16.08.2016 року, оригінал виконавчого листа № 2-4295/09 на виконання до відділу не надходив.

На думку заявника, оригінал виконавчого листа втрачений при пересилці поштової кореспонденції.

Заявник зазначає, що після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, строк предявлення виконавчого документа до виконання був перерваний, та міг би бути предявлений до виконання у строк визначений Законом, але у звязку із його втратою, строк предявлення виконавчого листа для повторного предявлення пропущено.

Рішення суду досі не виконане, а боржники не погашають заборгованість та ухиляються від самостійного виконання рішення суду.

Зважаючи на викладене, заявник просить видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-4295/09 та поновити строк предявлення зазначеного виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року заяву ПАТ «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строків для предявлення виконавчого документа до виконання задоволено частково. Видано дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-4295/09 про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості по кредитному договору № 32.3/119-КЕК/08 від 03.09.2008 року в сумі 59529,81 грн., судового збору в сумі 595,29 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 252,00 грн. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк» подали апеляційні скарги.

ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк».

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду в частині задоволення вимог про видачу дубліката виконавчого листа є незаконною, оскільки пропуск строків для предявлення виконавчого документа до виконання є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

ПАТ «Дельта Банк» в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області та постановити нову, якою задоволити заяву Банку в повному обсязі.

Скаргу Банку мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні вимоги заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, відмова у поновленні строку фактично позбавила заявника права на виконання судового рішення, що є обовязковим.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, розглянувши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» - задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.11.2009 року задоволено позов ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про солідарне стягнення коштів за кредитним договором від 03 вересня 2008 року.

27.01.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист № 2-4295-2009 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» боргу за кредитним договором.

Боржником у даному виконавчому листі зазначено ОСОБА_3

Постановою державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ від 05.02.2010 року відкрито виконавче провадження № 17429981 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4295, виданого 27.01.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором на користь ВАТ «Кредитпромбанк».

20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги. За зазначеним договором, право вимоги перейшло і за кредитним договором від 03 вересня 2008 року № №32.3/119-КЕК/08.

Постановою державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ від 23.10.2013 року виконавче провадження № 17429981 закінчено на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 листопада 2016 року замінено стягувача ВАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» з виконання виконавчих листів № 2-4295 від 27.01.2010 року.

Задовольняючи вимогу банку про видачу дублікату виконавчого листа суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист було втрачено по незалежним від боржника причинам, оскільки обовязок направити оригінал виконавчого документа покладено на державного виконавця, а участь стягувача при направленні виконавчого листа за належністю нормами законодавства не передбачено.

Колегія суддів із висновком суду першої інстанції в цій частині погоджується в повній мірі виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Пунктом 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) передбачалось, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4295 від 27.01.2010 року закінчено державним виконавцем Замостянського ВДВС м. Вінниці на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем було встановлено, що місце роботи боржника ОСОБА_3 знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Соборна, 59, яка є підвідомчою Ленінському ВДВС Вінницького МУЮ, а тому виконавчий лист має бути направленим до відповідного відділу за належністю.

Судом першої інстанції, для зясування обставин по місцезнаходженню виконавчого листа витребовувалось із Замостянського ВДВС м. Вінниці та Центрального ВДВС м. Вінниці виконавче провадження № 17429981 для огляду в судовому засіданні.

Листом № 34848 від 08.06.2017 року Центральний ВДВС м. Вінниці повідомив суд, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4295/2009 від 27.01.2010 року на виконанні у відділі не перебувало.

Вимоги ухвали щодо направлення виконавчого провадження № 17429981 Замостянським ВДВС м. Вінниці залишені без виконання.

Відповідно до п. 3.16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії (якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно підійшов до вирішення даного питання, повно встановив обставини у справі та вчиняв дії для повного розгляду заяви, і дійшов до правильних висновків про втрату виконавчого документа працівниками державної виконавчої служби, а, отже, про наявність підстав для видачі дублікату втраченого виконавчого провадження.

Твердження апелянта ОСОБА_3 про відсутність доказів, які б підтверджували факт направлення Замостянським ДВС виконавчого листа до Ленінського ДВС, і як наслідок відсутність підстав вважати, що виконавчий документ втрачений, колегія суддів не бере до уваги, як необґрунтоване виходячи на наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження було закінчене на підставі. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» - в звязку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС. Зі змісту постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження видно, що виконавчий документ повинен був направитись до Ленінського ДВС.

Факт направлення виконавчого документа до Ленінського ДВС підтверджується інформацією про виконавче провадження, яка розташована на офіційному сайті Міністерства юстиції України в Автоматизованій системі виконавчого провадження (роздруківка міститься на а.с. 53 Т.1)

Ненадходження виконавчого документу до Ленінської ДВС підтверджується їх листом, про який згадано вище.

В свою чергу, заінтересована особа боржник ОСОБА_3 не надав суду доказів протилежного, на підтвердження своїх заперечень проти заяви банку.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, так як її мотиви не спростовують вірних висновків суду першої інстанції в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині відмови у поновленні строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Відмовляючи у задоволенні цієї вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску строку, які вказує заявник, не є поважними, оскільки з часу укладання договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором 20.05.2013 року, заявник лише в серпні 2016 року здійснив дії щодо зясування обставин існування виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа № 2-4295 від 27.01.2010 року та місцезнаходження останнього. Тобто, заявник близько 3 років не цікавився зазначеним кредитним договором та ходом виконання виконавчого провадження, хоча не був позбавлений такого права.

З таким висновком колегія суддів не погоджується, зважаючи на наступні обставини.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Колегія суддів вважає, що норми вказаних статей цих нормативних актів застосовуються у тому випадку, коли стягувач, який отримав виконавчий документ, пропустив строк для його предявлення до виконання. Не можливо стверджувати про пропуск вказаного строку, якщо у стягувача виконавчий документ відсутній по незалежним від нього причинам. В даному випадку, доведено, що виконавчий документ втрачено, отже, він не міг бути предявленим до виконання.

Слід також звернути увагу, що лише в 2016 році ухвалою суду Банк отримав статус стягувача.

Невиконання рішення суду не з вини стягувача, буде беззаперечно порушувати право стягувача, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд, оскільки виконання рішення суду є завершальною стадією судочинства.

Зважаючи на те, що рішення про стягнення заборгованості досі не виконане та на обовязковість виконання судових рішень, а також те, що банк отримав право на отримання дублікату виконавчого листа втраченого не з вини стягувача, колегія суддів приходить до висновку про задоволення вимоги заявника про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Суд першої інстанції своєю ухвалою, видавши дублікат виконавчого листа та не поновивши строк для його предявлення, фактично проігнорував обовязковість виконання рішень, закріплену законодавством, та позбавив ПАТ «Дельта Банк» права на виконання рішення суду.

Зважаючи на викладене, в силу вимог п. 2 ч. 1. ст. 312 ЦПК України, ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню та постановленню в цій частині нової ухвали про задоволення вимоги ПАТ «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року, в частині відмови у задоволенні вимоги про поновлення строків для предявлення виконавчого документа до виконання скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою: поновити Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» пропущений строк для предявлення виконавчого листа у справі №2-4592/2009 про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості по кредитному договору № 32.3/119-КЕК/08 від 03.09.2008 року в сумі 59529,81 грн., судового збору в сумі 595,29 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 252,00 грн.

В решті ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена, в частині, що стосується видачі дубліката виконавчого листа, шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_6

Судді: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом:

Суддя: Сало Т.Б.