Справа № 136/2220/16-ц Провадження № 22-ц/772/1893/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Луценка В.В., Матківської М.В.,

за участю секретаря: Ліннік Я.С.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів, мотивуючи його тим, що відповідно до видаткових касових ордерів від 17 серпня 2016 року, 23 серпня 2016 року, 26 серпня 2016 року, 07 вересня 2016 року, 13 вересня 2016 року, 16 вересня 2016 року, 26 вересня 2016 року, 10 жовтня 2016 року, ОСОБА_2 видав, а ОСОБА_4 отримав грошові кошти в сумі 580027 грн. За вказані кошти ОСОБА_4 повинен був поставити ОСОБА_2 певні товари та виконати ремонтно-будівельні роботи. З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 взятих зобовязань, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до якого останній поручився перед ОСОБА_2 у обсязі 1000 гривень за виконання ОСОБА_4 своїх обовязків. Після отримання коштів, ОСОБА_4 товарів ОСОБА_2 не поставив і не виконав ремонтно-будівельних робіт, на зв'язок з ОСОБА_2 не виходить, на дзвінки не відповідає. На даний час відпала потреба у роботах та послугах ОСОБА_4, однак у добровільному порядку відповідач кошти не повертає.

Позивач ОСОБА_2 просив суд стягнути із ОСОБА_4 на свою користь грошові кошти в сумі 579027 гривень, а також стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 гривень, стягнути судові витрати.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 162950,72 грн.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1000 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Стягуючи з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 162950,72 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 не поставив та не виконав ремонтно-будівельні роботи позивачу. Крім того, стягуючи солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивача грошові кошти в розмірі 1000 грн. суд першої інстанції вважав, що забезпечене договором поруки від 09.12.2016 року основне зобовязання не виконане.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до видаткових касових ордерів від 17.08.2016 року, від 23.08.2016 року, 26.08.2016 року, 07.09.2016 року, 13.09.2016 року, 16.09.2016 року, 26.09.2016 року, 10.10.2016 року (а.с.6-11), ОСОБА_2 видав, а ОСОБА_4 одержав в загальному грошові кошти в сумі 580 027 грн. на придбання товарів, виконання ремонтно-будівельних робіт та надання послуг.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Виходячи зі змісту ст. ст. 837, 865 та 875 ЦК України договір підряду укладається з моменту досягнення його сторонами згоди у визначеній законом формі щодо усіх істотних умов договору зокрема щодо: сторін договору, строку виконання робіт, предмету договору, вартості робіт, яка відображається в погодженій сторонами договору проектно-кошторисній документації та відповідальності сторін.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну (ч.4 ст.853 ЦК України).

Однак, як вбачається з матеріалів справи позивачем не заявлялось клопотання про призначення у справі відповідної експертизи. Суд першої інстанції роз'яснював сторонам право на призначення судової експертизи (а.с.106), однак сторони заперечили проти призначення експертизи.

Відповідач ОСОБА_4 не заперечував, що ним виконувались обумовлені з ОСОБА_2 роботи. Однак, встановити які конкретно були умови договору підряду і чи порушив їх відповідач, за відсутності належних доказів, можливості немає. Документальних доказів, які б підтверджували які саме будівельні роботи були погодженні сторонами до виконання, які для цього придбані матеріали і чи дійсно відповідач ОСОБА_4 не поставив і не виконав ремонтно-будівельні роботи, позивачем не надано.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, дійшов не обґрунтованого висновку про стягнення грошових коштів з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2, оскільки позивачем не доведено факт укладання між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 договору підряду, згідно якого відповідач взяв на себе зобов'язання поставити та виконати ремонтно-будівельні роботи.

09 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки (а.с.12), відповідно до якого ОСОБА_5 поручився перед ОСОБА_2 за виконання ОСОБА_4 обовязків перед кредитором щодо поставлення кредитору товарів та виконання на його користь будівельно ремонтних робіт або невиконання обовязків боржником за повернення ним одержаних коштів (п.1 Договору).

Згідно п.2 Договору сторони узгодили, що поручитель відповідає перед кредитором у разі порушення боржником обовязків у обсязі 1000 гривень. Сторони узгодили у Договорі відповідальність за неналежне виконання чи невиконання умов договору. Визначили, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, що було й вчинено сторонами шляхом проставлення підписів на договорі.

Колегія суддів приходить до висновку, що і позовна вимога про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивача грошові кошти в розмірі 1000 грн. за неналежне виконання основного зобовязання, яке було забезпечено договором поруки від 09.12.2016 року є безпідставною та необґрунтованою, оскільки як встановлено апеляційним судом, позивачем не доведено факт укладання між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 договору підряду, що унеможливлює встановити сторін договору, строку виконання робіт, предмету договору, вартості робіт, яка відображається в погодженій сторонами договору проектно-кошторисній документації та відповідальності сторін, та чи дійсно було неналежне виконання основного зобовязання, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині також підлягає скасуванню.

Дослідивши докази у справі і надавши їм оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав недоведеності та необґрунтованості вказаних позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження якості виконаних відповідачем робіт, встановлення наявності вини відповідача у недоліках виконаних ним робіт та причин їх виникнення.

Враховуючи норми ч.5 ст.88 ЦПК України, сплачений ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1765,26 грн. (а.с.122) підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1765 (одна тисяча сімсот шістдесят п'ять) гривень 26 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис ОСОБА_6

Судді: підписи ОСОБА_7

ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: ОСОБА_6