Справа № 308/292/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бедьо В.І.

при секретарі судового засідання Пазяк С.М.

за участі позивача - ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, з третіми особами Служба у справах дітей Ужгородського міського виконавчого комітету м. Ужгорода та Служба у справах дітей Ужгородського району про надання дозволу на оформлення візи та виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить надати дозвіл на виготовлення проїзного документа, дозволу на оформлення візи та виїзд за межі території України у країни Шенгенської угоди, Євросоюзу та інших країн світу у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на 5 років без згоди та супроводу батька ОСОБА_3.

Поданий позов обґрунтовує тим, що 08.12. 2015 року відповідач ОСОБА_5 надав дозвіл на виїзд дитини у супроводі матері за кордон терміном до 08.01.2016 року. В подальшому заявою від 22.06.2016 року сторонами було нотаріально оформлено спільну заяву, згідно якої такі не заперечували проти поїздок за кордон малолітньої дитини ОСОБА_6 у супроводі будь-кого з батьків окремо в період з 25.06. 2016 року по 25.06.2017 рік.

Однак не зважаючи на вказану домовленість відповідач відкликав свою згоду на виїзд дитини за кордон, в результаті чого Адміністрацією держприкордонслужби було прийнято рішення 01.01.2017 року про відмову у виїзді за кодон дитини у супроводу матері, таким чином порушивши немайнові права матері.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовну заяву з підстав, викладених у змісті позовної заяви.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, пояснили, що на даний час відповідач оформив заяву щодо надання дозволу для виїзду дитини за кордон.

Представники третіх осіб Служби у справах дітей Ужгородського міського виконавчого комітету м. Ужгорода та Служби у справах дітей Ужгородського району в судове засідання не з'явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.09.2016 року розірвано.

Від спільного подружнього життя в сторін народилася дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Підставою звернення до суду з позовною заявою про надання дозволу на оформлення візи та виїзду за кордон без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 позивач вказала те, що відповідач на її думку безпідставно відкликав свою згоду на виїзд їхньої спільної неповнолітньої дитини за кордон, в результаті чого Адміністрацією держприкордонслужби було прийнято рішення 01.01.2017 року про відмову у виїзді за кодон дитини у супроводу матері, в чому позивач вбачає грубе порушення її законних прав.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Положеннями ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Разом з тим відповідач в судовому засіданні пояснив, що на даний час питання щодо надання його дозволу для виїзду за кордон їх спільної з позивачкою дитини вирішено, про що відповідно свідчить надана ним копія заяви від 15.05.2017 року, завірена приватним нотаріусом Єрмаковою І.Ф., зареєстрована в реєстрі за № 841.

Як вбачається зі змісту вказаної заяви, строк її дії до 13.01.2019 року.

З прохальної частини позову вбачається, що позивачем ставиться питання про надання дозволу на виїзд за кордон строком на п'ять років, однак жодних правових підстав для задоволення вказаної вимоги не наводить.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 141 СК України щодо рівності батьків у правах та обов'язках щодо дитини, з огляду на те, відповідачем доведено відсутність на даний час спору щодо безперешкодного виїзду позивача з неповнолітньою дитиною за кордон, а суд не вправі вирішувати вказане питання на майбутнє, а тільки після порушення відповідного законного права, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 141, 155 СК України, ст. 313 ЦК України, Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, з третіми особами Служба у справах дітей Ужгородського міського виконавчого комітету м. Ужгорода та Служба у справах дітей Ужгородського району про надання дозволу на оформлення візи та виїзду за кордон - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання до Ужгородського міськрайонного суду апеляційної скарги у 10-тиденний строк з часу його проголошення.

Суддя: В.І. Бедьо