Справа № 182/3644/17
Провадження № 2/0182/2855/2017
06.11.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Тихомирова І.В.
секретаря Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.
З 26.09.1990 року вона перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі, від якого є повнолітній син ОСОБА_3.
Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними часто виникали сварки та суперечки. З грудня 2015 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям.
Наразі позивачка твердо вирішила, що сімю зберегти неможливо.
Питання поділу спільного майна будуть намагатися вирішити у позасудовому порядку.
Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, просить суд шлюб розірвати.
Позивачка у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає (а.с.11).
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Суд вважає можливим розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено у судовому засіданні, 26.09.1990 року сторони уклали шлюб, зареєстрований міським відділом ЗАГС м. Нікополя, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1159 (а.с.6).
Неповнолітніх дітей від шлюбу немає.
З грудня 2015 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони остаточно припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер.
Спір щодо поділу майна наразі не заявлений.
За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачка прізвище змінювати не бажає.
Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1).
Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,217-218,224 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд ,-
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 26.09.1990 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у міському відділі ЗАГС м. Нікополя, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1159, розірвати.
Після розірвання шлюбу громадянці ОСОБА_1 залишити прізвище «Романюк», громадянину ОСОБА_2 залишити прізвище «Романюк».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, можуть оскаржити рішення суду у такий самий строк з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4