Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3663/16-ц
Провадження № 2/553/183/2017
У Х В А Л А

Іменем України

02.10.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді- Новака Ю.Д.,

при секретарі- Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Третя Полтавська державна нотаріальна контора, Полтавське об»єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання обовязкової частки у спадщині,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя Полтавська державна нотаріальна контора про визнання обовязкової частки у спадщині.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 01.02.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Справа неодноразово призначалась до судового розгляду, проте в судові засідання, зокрема, 11.08.2017 року та 02.10.2017 року позивач та його представник жодного разу не зявився, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неяви, заяви щодо розгляду справи без їхньої участі суду не надали. Так, відповідно до розписки про вручення судової повістки на 11.08.2017 року (а.с.116,117) позивач та його представник особисто отримали судові повістки. 02.10.2017 року позивач та його представник, не з»явилися, поряд з цим, рекомендовані листи за вказаною ними адресою повернулись без вручення з відміткою працівника поштового відділення «за не запитом».

Позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Як встановлено в ч. 3 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст.3 Конституції України).

У відповідності зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (далі - ЄСПЛ ), не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права.

Враховуючи викладене, те, що позивач та його представник неодноразово не з'явилися в судові засідання, попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, заяви щодо розгляду справи без їхньої участі не надали суду, справа перебуває в провадженні тривалий час, керуючись ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Третя Полтавська державна нотаріальна контора, Полтавське об»єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання обовязкової частки у спадщині - залишити без розгляду у зв»язку з повторною неявкою позивача.

Роз»яснити позивачу його право звернутися до суду повторно з тим самим позовом.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3