АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 жовтня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Яремка В.В.

секретар Скакун К.В.

за участю: представника Заставнівської РДА - Пендюра В.М., ОСОБА_2

та її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Заставнівської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 до ОСОБА_9 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за апеляційною скаргою Заставнівської районної державної адміністрації на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Заставнівська районна державна адміністрація (далі - Заставнівська РДА) звернулася до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Вказувала на те, що відповідачка ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

------------------------------------------------------------------------------------------------------- справа № 716/9/17 головуючий у І-й інстанції Пухарєва О.В.

провадження № 22-ц794/959/17 суддя-доповідач: Міцней В.Ф.

категорія:48

До служби у справах дітей Заставнівської РДА надійшло повідомлення Сокальської служби у справах дітей про те, що відповідачка ОСОБА_2 перебуває у с. Соснівка Сокальського району Львівської області, натомість залишила в с. Репужинці без нагляду шістьох дітей.

При комісійному обстеженні умов проживання малолітніх дітей було встановлено, що діти проживають в складних життєвих умовах, зокрема, діти проживають з матір'ю та її співмешканцем в одній кімнаті, сплять на двох ліжках, у них відсутні місця для підготовки уроків, в будинку холодно, діти не забезпечені в достатній кількості одягом, зимовим взуттям та продуктами харчування. На момент обстеження ОСОБА_2 не було вдома, діти перебували під наглядом її співмешканця - ОСОБА_11, який представився батьком ОСОБА_2 та в розмові з членами комісії вживав нецензурну лексику в присутності малолітніх дітей.

ОСОБА_2 не приділяє належну увагу вихованню дітей, не цікавиться їх шкільним життям. Діти часто приходять в навчальний заклад неохайними, в брудному одязі.

Крім того, отриману відповідачкою в управлінні праці та соціального захисту населення Заставнівської РДА допомогу на дітей використовує не за цільовим призначенням.

Виконавчим комітетом сільської ради та дирекцією Репужинецького навчально-виховного комплексу неодноразово проводилися бесіди з відповідачкою з приводу недбалого ставлення до дітей, проте остання на зауваження не реагувала.

Розпорядженням голови Заставнівської РДА №431-р від 21 грудня 2016 року малолітніх дітей було вилучено із середовища, яке загрожує їх життю та здоров'ю.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив суд відібрати у відповідачки малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування для подальшого їх влаштування, стягнути з ОСОБА_2 на користь законного представника дітей аліменти в розмірі ? частини її доходів.

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Заставнівська РДА просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір'ю шістьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У грудні 2016 року до служби у справах дітей Заставнівської РДА надійшло повідомлення Сокальської служби у справах дітей про те, що відповідачка ОСОБА_2 залишила у с. Репужинці Заставнівського району без нагляду шістьох малолітніх дітей та перебуває у с. Соснівка Сокальського району Львівської області.

У зв'язку з цим 20 грудня 2016 року комісією обстежено матеріально-побутові умови проживання сім'ї відповідачки та складено відповідний акт, в якому зазначено, що діти проживають з матір'ю та її співмешканцем в одній кімнаті, сплять на двох ліжках, у них відсутні місця для підготовки уроків, в будинку холодно, діти не забезпечені в достатній кількості одягом, зимовим взуттям та продуктами харчування. На момент обстеження ОСОБА_2 не було вдома, діти перебували під наглядом її співмешканця. Комісією рекомендовано вилучити дітей та відправити їх до Заставнівської ЦРЛ (а.с.23).

21 грудня 2016 року головою Заставнівської РДА видано розпорядження №431-р про вилучення малолітніх дітей із середовища, що загрожує їх життю та здоров'ю і влаштування їх в обласний спеціалізований Будинок дитини, а інших дітей - до притулку для дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації ( а.с.22).

Згідно зі ст.14 Закону України ,,Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду встановлено, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Відповідно до ч.1 ст.170 СК суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статі 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їхнім бажанням або органу опіки та піклування.

Отже, відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї.

Проте позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що залишення дітей у відповідачки загрожує їх життю, здоров'ю.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Сама по собі відсутність належних умов проживання дітей, матеріальна неспроможність матері утримувати дітей, не є підставою для відібрання у неї дітей без позбавлення батьківських прав згідно зі ст.170 СК України.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ,,Савіни проти України", сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків.

Крім того, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідачка є власником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 В будинку є одинарне ліжко, двоспальне ліжко, двох'ярусне дитяче ліжко, шафа, в якій охайно складений дитячий одяг, столик для уроків, тумбочка з телевізором. Вікна та двері дерев'яні, підлога бетонна, застелена доріжками. Опалюється кімната пічкою на дровах. В кухні є сервант, в якому зберігається посуд, холодильник, електроплита, електрична духовка, електрочайник. В холодильнику є незначний запас продуктів харчування. Також на подвір'ї є незавершений будівництвом житловий будинок, який складається з трьох кімнат. В двох кімнатах та коридорі зроблено ремонт. В одній кімнаті є двоповерхове дитяче ліжко, одинарне ліжко, столик для уроків, стільці, підлога застелена килимком, а в іншій кімнаті є: двоспальне ліжко, дитяче ліжечко, тумбочка з телевізором, в коридорі підлогове покриття - плитка застелена доріжками, є вішалка, тумбочка з дзеркалом. Вікна та двері дерев'яні, опалюються кімнати пічкою на дровах. Відповідачка користується земельною ділянкою площею 0,12 га, має козу ( а.с.52-54, 100).

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову органу опіки та піклування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області відхилити.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: