АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-815/2006 22-ц/774/1673/К/17
Справа № 2-815/2006 Головуючий у першій
Провадження № 22-ц/774/1673/К/17 інстанції Биканов І.Р.
Категорія - 69 (IV) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Кислиця І.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 грудня 2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Північної міжрайонної державної податкової інспекції м. Кривого Рогу про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

23 грудня 2005 року ОСОБА_8 та ОСОБА_4 звернулись з позовом до Північної міжрайонної державної податкової інспекції м. Кривого Рогу про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності та просили суд встановити факт прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнати за ОСОБА_4 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_4 право власності на 0,0450 га землі, розташованої за адресою АДРЕСА_2

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що згідно договору купівлі-продажу від 08.06.2004 року власником домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

20.11.2004 року ОСОБА_6 склав заповіт, котрим заповів ОСОБА_4 0,0450 га землі, розташованої за адресою АДРЕСА_2

У встановлений законом строк позивачі не звернулись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, хота фактично прийняли її, організували похорони ОСОБА_6, поминальні дні, мешкали у домоволодінні, сплачували комунальні послуги.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 грудня 2005 року позовні вимоги позивачів задоволені.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_2, ОСОБА_4 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року - ОСОБА_6.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, загальною вартістю на 07.12.2005 року - 12613 грн. та на 0,0758 га землі, розташованої за адресою АДРЕСА_3 загальною вартістю на 13.05.2005 року - 11216,70 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 0,0450 га землі, розташованої за адресою АДРЕСА_3, загальною вартістю на 13.05.2005 року 11216,70 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності до суду вона не зверталась, її не підписувала, про існування рішення дізналась випадково в червні 2017 року.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує, що їй не було відомо про те, що її брату ОСОБА_6 на праві власності належало домоволодіння АДРЕСА_1.

Крім того, їй не було відомо про існування оскаржуваного рішення, копію якого вона з моменту його ухвалення не отримувала, а отримала лише 22.06.2017 року випадково про нього дізнавшись в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті радим. Кривого Рогу, коли їй відмовили у призначенні субсидії на літній період.

ОСОБА_2 зауважує, в порушення вимог ст. 1272 ЦК України, в матеріалах справи відсутні заяви позивачів про визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване на її думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6, який за життя склав заповіт, котрим заповів ОСОБА_4 4,5 сотки землі, яка розташована за адресою АДРЕСА_4

Після смерті ОСОБА_6 залишилась спадщина, що складається з домоволодіння АДРЕСА_5 та земельна ділянка, площею 0,1208 га.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі по справі, в установлений законом строк, не звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте фактично прийняли її, тому існують підстави для встановлення факту прийняття ними спадщини.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Вп.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року №11 «Про судове рішення» зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, а в разі їх відсутності - відповідно до закону, що регулює такі відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Натомість, суд першої інстанції вирішив справу, застосувавши норми матеріального права, які не підлягали застосуванню.

Судом було встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Спадщина після померлого ОСОБА_6 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто коли був чинним ЦК України у редакції 2003 року.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України в редакції 2003 року, який регулює виниклі правовідносини, у разі пропущення строку для прийняття спадщини за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином до правовідносин,що виникли між сторонами необхідно було застосувати положення ст. 1272 ЦК України ( що набрав чинності із 01.01.2004 року).

Суд першої інстанції встановив, що позивачі по справі не прийняли спадщину в обумовлений законом строк, проте при вирішенні спору невірно застосував норми матеріального права, що є процесуальним порушенням, яке тягне за собою скасування рішення суду.

Так, встановивши поважність причин пропуску позивачами строку для прийняття спадщини, суд мав застосувати наслідки, які передбачені ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України наслідком пропуску спадкоємцем з поважних причин строку для прийняття спадщини є визначення йому судом додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, а не встановлення фактуприйняття спадщини і визнання права власності.

Крім того слід зауважити, що суд першої інстанції, в порушення норм ЦПК України, прийняв до провадження та розглянув позовну заяву, яка не підписана позивачами, що унеможливлює встановити, чи мала ОСОБА_2, волевиявлення на подачу даного позову, не з'ясував поважності причин пропуску позивачами строку на прийняття спадщини, не з'ясував чи дійсно позивачі фактично прийняли спадщину.

Також слід зазначити, що матеріали справи не містять відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6. Тобто розглядаючи справу по суті, суд не з'ясував наявність спору та порушення, невиконання чи оспорення законних прав позивачів.

Враховуючи те, що судом першої інстанції неправильно встановлена норма, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до ч.3 ст. 309 ЦПК України, нового рішення по справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3, п.4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 грудня 2005 року скасувати та ухвалити нове рішення по справі.

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_4 в задоволенні позову до Північної міжрайонної державної податкової інспекції м. Кривого Рогу про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: