Справа №701/663/17-ц
Провадження №2-з/701/12/17
У Х В А Л А

"18" липня 2017 р. Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Чикурової М. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодор", суд, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд із заявою про забезпечення позову.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ТОВ «Автодор» до Маньківського районного суду Черкаської області подано позовну заяву до ОСОБА_1, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків. Позовні вимоги ТОВ «Автодор» мотивовані тим, що 10.10.2008 між ТОВ «Автодор» та ОСОБА_1, був укладений договір оренди землі № 262 зареєстрований 30.01.2009 за № 294, який до 2017 року сторонами виконувався в повному обсязі. Договір укладено на 10 років, а саме до 29.01.2019. Проте, на початку березня 2017 року ТОВ «Автодор» стало відомо, що земельна ділянка, кадастровий номер :02:002:0127, яка належить відповідачу обробляється ним самостійно, незважаючи на умови договору та вимоги чинного законодавства з цього приводу. Вказані обставини підтверджуються протоколом огляду місця події від 25.03.2017, складеним слідчим Маньківського ВП Уманського ВПГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 та поясненнями ОСОБА_1, від 10.04.2017. Отже, відповідач самовільно використовує земельну ділянку, яка перебуває в користуванні ТОВ «Автодор», незаконно перешкоджаючи ТОВ «Автодор», користуватись земельною ділянкою у порядку, встановленому договором та чинним законодавством. Своїми діями ОСОБА_1, наніс збитки ТОВ «Автодор», у вигляді прямих витрат підприємства на підготовку земельної ділянки до використання за призначенням, закупівлі посівного матеріалу та у вигляді втрати доходу, який могло б отримати підприємство у разі належного виконання умов договору у сумі 64457 грн. Таким чином, ТОВ «Автодор», позбавлений можливості користуватись спірною земельною ділянкою всупереч існуючому чинному договору оренди землі від 10.10.2008 № 262, а відтак і здійснювати законну господарську діяльність та отримувати відповідний прибуток. Більш того, внаслідок незаконних дій відповідача ТОВ «Автодор» нанесені збитки у розмірі 64457 грн., які підлягають відшкодуванню в повному обсязі за рахунок ОСОБА_1, Таким чином, з метою забезпечення виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду позовної заяви ТОВ «Автодор» до ОСОБА_1, в тому числі і в частині стягнення грошових коштів, вважають за необхідне застосувати забезпечення позову шляхом накладення арешту на врожай сільськогосподарських культур зернових 2017 року, що знаходиться на земельній ділянці, належній відповідачу.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволенні вимог викладених в заяві про забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступного: представник позивача в своїй заяві про забезпечення позову просить суд накласти арешт на врожай сільськогосподарських культур зернових 2017 року, що знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:0127, площею 2,9703 га, яка належить відповідачу. Як вбачається з протоколу огляду місця події від 25.03.2017, складеним слідчим Маньківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2, на даній земельній ділянці є сліди обробітку, а саме закриття вологи, будь-яка рослинність на оглядаємому полі відсутня. Тобто, позивач не надав суду, доказів чи є в наявності взагалі посіви.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Всупереч цьому, позивачем не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову. Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. В звязку з тим, що представник позивача не надав суду інформації про наявність у відповідача майна, яке належить йому на праві приватної власності, не вказана грошова оцінка майна на яке просить представник позивача накласти арешт, а тому суд не в змозі оцінити співмірність вимог представника позивача про накладення арешту на майно відповідача з розміром позовних вимог, тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153, ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні вимог викладених в заяві ТОВ "Автодор" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Костенко