Справа № 502/2649/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,
при секретарі Урсул Г.К.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу

за позовом

ОСОБА_3 та ОСОБА_1

до

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача
Лісківська сільська рада Кілійського району Одеської області

про

визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача Лісківська сільська рада Кілійського району Одеської області та просять суд:

- визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Лісківську сільську раду Одеської області зняти з реєстрації за вищевказаною адресою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_2 пояснили наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 , який є сином позивачів, 07.08.1994 року уклав шлюб з гр-кою ОСОБА_4 . Після укладання шлюбу подружжя почало мешкати у будинку, що належить позивачам, а також у вказаному будинку було зареєстровано місце проживання ОСОБА_4 .

Через декілька місяців після одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_4 переїхали мешкати у будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлим батькам ОСОБА_3 і, право власності на який не оформлено.

За час перебування у шлюбі, у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 народились діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки право власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оформлено не було, місце проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 також було зареєстровано у будинку, що належить позивачам, хоча вони там фактично не мешкали.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 20.07.2015 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірвано.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_4 з 1995 року, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з народження у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , не мешкають, у добровільному порядку скасовувати реєстрацію свого проживання за вказаною адресою вони відмовляються і, дана обставина перешкоджає позивачам, які є пенсіонерами оформити субсидію.

На підставі викладеного позивач та представник позивача просять задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та представник відповідача ОСОБА_8 , які про дати, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, в судові засідання неодноразово не з`являлись.

Представник третьої особи, Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області в судове засідання не з?явився, але надав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, в порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 дала показання аналогічні поясненням позивача та представника позивача.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, допитавши свідка, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, судом достовірно встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , даний факт підтверджується Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 29.01.2010 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25173296 від 29.01.2010 року та технічним паспортом /а.с. 4-8/.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 20.07.2015 року розірвано шлюб укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 /а.с. 13/.

Відповідно до довідок Кілійського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 03.03.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 /.

ОСОБА_4 з 1995 року, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з моменту народження зареєстровані зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наступними доказами:

- актом депутата Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області Рягузова А.Ю. від 07.12.2016 року /а.с. 114/;

- актом депутата Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області Веретеніної Л.В. від 06.03.2017 року /а.с. 141/;

- актом депутата Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області Рягузова А.Ю. від 14.02.2017 року /а.с. 158/;

- довідкою Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області № 163 від 25.03.2016 року /а.с. 44/;

- довідкою Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області № 87 від 06.03.2017 року /а.с. 140/.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм член сім`ї наймача (колишній член сім`ї) може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад один рік у цьому жилому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У зв`язку з тим, що в судовому засіданні позивачем були надані належні та допустимі докази того, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , понад встановлений законом строк (1 рік), суд вважає позовну вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим будинком обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Згідно зі ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

В статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року (в подальшому Закон) визначено: місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення відомостей про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси одного житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, військової частини до визначених цим Законом документів та до реєстраційного обліку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб (далі - орган реєстрації).

Відповідно до ст. 6 Закону, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі викладеного суд вважає позов в частині зобов`язання Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області зняти з реєстрації ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , не обґрунтованим та не підлягаючім задоволенню, оскільки відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10-11, 15-16, 57-61, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :
Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

У задоволенні позову в частині решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан