Справа № 265/2073/17
Провадження № 2-к/265/4/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А. В.,

при секретарі Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі клопотання ОСОБА_1, яке надійшло через Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Північного районного суду міста Орла Російської Федерації від 03 серпня 2015 року у справі № 2-874/15 за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми безпідставного збагачення та відсотків за користування чужими грошовими коштами, -

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2017 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя донецької області надійшло клопотання ОСОБА_1, подане через Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Північного районного суду міста Орла Російської Федерації від 03 серпня 2015 року у справі № 2-874/15 за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми безпідставного збагачення та відсотків за користування чужими грошовими коштами, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми безпідставного збагачення у розмірі 200000,00 рублів та відсотків за користування чужими грошовими коштами у сумі 81846,88 рублів.

У судове засідання особа, яка подала клопотання, ОСОБА_1, та боржник ОСОБА_3, не з'явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання.

Неявка зазначених осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду по суті питання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України, що відповідає положенням ч. 5 ст. 395 ЦПК України.

Дослідивши матеріали предявленого клопотання, суд встановив наступне.

Згідно із ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражі) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Частиною 2 ст. 393 ЦПК України визначено, що якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Так, рішенням Північного районного суду міста Орла Російської Федерації від 03 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Орловського обласного суду від 12 січня 2016 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто суму безпідставного збагачення у розмірі 170000,00 рублів та суму відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 40906,25 рублів, а також на користь ОСОБА_1 суму безпідставного збагачення у розмірі 200000,00 рублів та суму відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 81846,88 рублів. Крім того, з ОСОБА_3 на користь Муніципального утворення «Город Орел» стягнуто витрати з оплати державного мита у розмірі 11327,53 рублів.

Згідно із довідками, наданими Північним районним судом міста Орла, рішення суду від 03 серпня 2015 року у справі № 2-874/15 за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми безпідставного збагачення та відсотків за користування чужими грошовими коштами, набрало законної сили 12 січня 2016 року та на території Російської Федерації не виконувалося.

Як вбачається з матеріалів клопотання, відповідач ОСОБА_3 була своєчасно та належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи у Північному районному суді міста Орла, надавала письмові заперечення по суті предявлених вимог. Місцем проживання ОСОБА_3 зазначено адресу: Україна, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Олімпійська, 73-39.

Згідно із ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

За інформацією, наданою Лівобережним районним відділом надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 29.03.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з 14.08.2007 року по 30.09.2015 року згідно із посвідкою на проживання серії ДН № 583/0518

Втім, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.07.2017 року за № 91685932, ОСОБА_3 є власником 1/3 частини нерухомого майна квартири АДРЕСА_1.

Отже, підстав для відмови у задоволенні предявленого клопотання чи залишення його без розгляду, визначених положеннями ст.ст. 394, 396 ЦПК України, судовим розглядом не встановлено, а тому суд вважає необхідним визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України вказаного рішення іноземного суду.

Разом із тим, відповідно до ч. 8 ст. 395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

В сенсі викладених обставин та наведених норм з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума безпідставного збагачення у розмірі 200000,00 рублів, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день постановлення ухвали у національній валюті дорівнює - 86248,00 гривень, а також сума відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 81846,88 рублів, що у національній валюті дорівнює 36589,37 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», ст.ст. 208, 210, 390-398 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ОСОБА_1, яке надійшло через Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Північного районного суду міста Орла Російської Федерації від 03 серпня 2015 року у справі № 2-874/15 за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми безпідставного збагачення та відсотків за користування чужими грошовими коштами - задовольнити.

2. Надати дозвіл на примусове виконання рішення Північного районного суду міста Орла Російської Федерації від 03 серпня 2015 року у справі № 2-874/15 за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми безпідставного збагачення та відсотків за користування чужими грошовими коштами, яке набрало законної сили 12 січня 2016 року, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми безпідставного збагачення у розмірі 200000 (двісті тисяч) рублів 00 копійок, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день постановлення ухвали у національній валюті дорівнює 86248 (вісімдесят шість тисяч двісті сорок вісім) гривень 00 копійок, а також суми відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 81846 (вісімдесят одна тисяча вісімсот сорок шість) рублів 88 копійок, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день постановлення ухвали у національній валюті дорівнює 36589 (тридцять шість тисяч пятсот вісімдесят девять) гривень 37 копійок.

3. Стягнуті грошові суми перераховувати за реквізитами: р/р у Орловському відділенні № 8595/0011 (м. Орел, вул. Комсомольська, 356).

4. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

5. На підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який надсилається для виконання в порядку, встановленому законом.

Суддя ______________________________________ А.В. Щербіна