Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2017 Справа №607/11018/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 06 вересня 2017 року пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітніх дітей синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2005 по 2016 рік перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей. Після розірвання шлюбу, з ініціативи відповідача, позивач була змушена покинути постійне місце проживання та діти разом із нею на даний час змушені винаймати квартиру. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати своїх дітей, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 гривень, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, згідно з якою зменшила позовні вимоги, у звязку із чим просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень (по 1000 гривень на кожну дитину), щомісячно. Зменшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, зменшені позовні вимоги визнав, не заперечив проти стягнення аліментів у твердій грошові сумі у розмірі 2000 гривень (по 1000 гривень на кожну дитину), щомісячно. Крім цього, як убачається із зазначеної заяви, відповідач підтвердив, що діти на даний час проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 05 листопада 2005 року.

Від шлюбу у сторін народилося двоє синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №046758 від 14 березня 2007 року, актовий запис №579 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №086880 від 09 грудня 2008 року, актовий запис №2878 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2016 року шлюб між сторонами розірванно.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, після розірвання шлюбу, з ініціативи відповідача, вона була змушена покинути постійне місце проживання та на даний час діти разом із нею змушені винаймати квартиру. Діти перебувають на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати своїх малолітніх дітей, матеріальної допомоги не надає, а позивач не в змозі самостійно утримувати дітей.

Як вбачається із позовної заяви діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із позивачем ОСОБА_1 Вказані обставини також підтверджуються заявою відповідача, у якій він підтвердив, що діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні.

Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітніх дітей.

Таким чином ОСОБА_2 не виконує обов'язку з утримання дітей, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки судом не здобуто доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень (по 1000 гривень на кожну дитину), щомісячно, до досягнення ними повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються з дня предявлення позову. Позов предявлено 06 вересня 2017 року.

Також згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1аліментів на дітей в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 180 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, 294, 296, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: м. Тернопіль, пр-т. ОСОБА_5, 86/14, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень (по 1000 гривень на кожну дитину), щомісячно, з подальшою індексацією розміру аліментів, починаючи з 06 вересня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1аліментів на утримання малолітніх дітей у межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_6