АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7345/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладами та стягнення гарантованих сум.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 повернуто особам, які її подали, з тих підстав, що позивачі не усунули недоліки позовної заяви відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року, а саме не сплатили судовий збір за подання даної позовної заяви.

В апеляційній скарзі представник позивачів просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд безпідставно залишив позовну заяву без руху, після чого визнав неподаною та повернув її позивачам, оскілки вони звільненні від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас68,69), представник позивачів подав заяву про розгляд справи без його участі, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви відомо, що предметом спору, за вирішенням якого позивачі звернулися до суду, є невизнання відповідачем - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб - їх права на отримання гарантованих державою сум за договорами банківських вкладів та стягнення таких сум.

Залишаючи без руху позовну заяву та вважаючи вподальшому її неподаною у зв'язку з не усуненням недоліків, визначених судом, суд першої інстанції виходив із того що спірні правовідносини регулюються законом України «Про захист прав споживачів», а відповідно до Закону України «Про судовий збір» із внесеними до нього змінами від 22.05.2015 споживачі виключені з переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору за подачу позовів про захист прав споживачів.

Такий висновок суду першої інстанції не у повній мірі відповідає вимогам закону з огляду на таке.

Закону України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів (преамбула Закону).

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організацій засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Відносини, що виникають у зв'язку зі створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Оскільки предметом спору, за вирішенням якого до суду звернулись позивачі у даній справі, є правовідносини у сфері визначеного Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку виплати Фондом відшкодування за вкладами фізичним особам-вкладникам, такі правовідносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а не Законом України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин сумнівним та передчасним є висновок суду першої інстанції щодо системного застосування положень Законів України «Про судовий збір» та «Про захист прав споживачів» стосовно поданої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовної заяви до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права на отримання гарантованих державою сум за договорами банківських вкладів та стягнення таких сум при вирішенні питання про відповідність поданої позовної заяви вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,312,315,324 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року скасувати і передати питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна