Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1756/16-ц Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія 53 Доповідач Жигановська О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань про визнання недійсним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 22.01.2015 року працює на посаді начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі Житомирської області (далі - Фонд). Наказом директора Фонду від 16.12.2016 року за №1064 йому оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за порушення права застрахованого інваліда 1 групи ОСОБА_3 на санаторно-курортне лікування. Позивач вказує на те, що належним чином виконував свої трудові обовязки, а застрахований ОСОБА_3 отримав путівку і санаторно-курортне лікування пройшов. Не надавши йому для ознайомлення скаргу ОСОБА_3, адміністрація Фонду позбавила його права, передбаченого ст.149 КЗпП, щодо надання пояснень по суті звинувачень у порушенні трудової дисципліни, тому акт про відмову у наданні пояснень не може бути належним та допустимим доказом. Посилаючись на вказані обставини, просив визнати правомірними його /позивача/ дії щодо відмови у наданні пояснень через ненадання для ознайомлення скарги, доповідної записки та документів, на яких вони ґрунтуються; визнати незаконним та скасувати наказ №1064 від 16.12.2016 року про накладення дисциплінарного стягнення.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог повністю. Зокрема зазначає, що ніяким чином не порушив права ОСОБА_3 на санаторно-курортне лікування, так як останній 03.11.2016 року отримав путівку за його заявою та пройшов відповідне лікування.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд 1-ї інстанції виходив з того, що дисциплінарне стягнення на позивача накладено правомочним органом, в порядку та строки, визначені ст.ст.148, 149 КЗпП України.

Проте погодитись із такими висновками неможливо, мотивуючи наступним.

Так, згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до вимог ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже, дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Законодавством установлено, що днем виявлення проступку є день, коли про нього дізналася посадова особа, яка має право на застосування дисциплінарного стягнення. Відповідно, перебіг зазначеного терміну розпочинається, коли проступок виявлено посадовою особою, до обов'язків якої входить контроль за додержанням трудової дисципліни, а не тільки керівником установи чи підприємством.

Судом встановлено, що наказом директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань №01-7-к від 20.01.2015 року ОСОБА_2 призначено на посаду начальника відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі (а.с.43).

Наказом директора Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань №1064 від 16.12.2016 року ОСОБА_2 оголошено догану за порушення трудової дисципліни на підставі скарги потерпілого на виробництві інваліда 1 групи ОСОБА_3 від 24.10.2016 року на дії та бездіяльність ОСОБА_2, що полягали у порушенні права особи на санаторно-курортне лікування (а.с.6).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 11.10.2016 року звернувся до відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі із заявою про надання йому путівки до санаторно-курортного закладу спинального профілю в санаторій Славянськ та додав відповідну медичну довідку (а.с.10).

24.10.2016 року ОСОБА_3 направив до Фонду скаргу на дії та бездіяльність ОСОБА_2 щодо ненадання йому як інваліду першої групи путівки на лікування в спинальний санаторій. 03 листопада 2016 року директору виконавчої дирекції Фонду було направлено дане звернення, яке отримано та зареєстровано 07.11.2016 року (а.с.52, 54).

Наказом по управлінню виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області №241 від 03.11.2016 року на виконання доручення виконавчої дирекції ФССНВ України та за скаргою ОСОБА_3 відділенню ВДФ у Коростишівському районі була виділена путівка №63305 в ДП «Клінічний санаторій ім..Пирогова» для санаторно-курортного лікування ОСОБА_3 (а.с.60).

03 листопада 2016 року ОСОБА_3 отримав вказану путівку (а.с.11).

14 грудня 2016 року директор виконавчої дирекції Фонду направив листа з проханням відібрати у начальника відділення ОСОБА_2 письмові пояснення на імя директора щодо причин порушення ним прав ОСОБА_3 (а.с.61).

14 грудня 2016 року складено акт про відмову ОСОБА_2 надавати пояснення (а.с.62).

16 грудня 2016 року директором виконавчої дирекції Фонду було видано наказ №1064 про накладення стягнення на начальника відділення виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі Житомирської області. Відповідно до змісту даного наказу начальник відділення ОСОБА_2 порушив принципи соціального страхування, передбачені ст.3 базового Закону, грубо порушив право застрахованого ОСОБА_3 на санаторно-курортне лікування згідно висновку МСЕК, передбачене ч.3 та ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», а також пункти 2.2, 2.5, 2.6, 3.1 та 3.2 Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання санаторно-курортним лікуванням, затвердженого постановою правління Фонду від 31 жовтня 2007 року №49.

Погоджуючись із законністю і правомірністю накладення на позивача вказаного дисциплінарного стягнення, суд першої інстанції, зокрема, вважав, що всупереч вимогам пунктів 3.1, 3.2, 4.1 Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування /надалі Положення/ ОСОБА_2 не забезпечено належне та своєчасне отримання потерпілим ОСОБА_3 путівки.

Згідно із п.3.1 і 3.2 згаданого Положення облік потерпілих, які потребують забезпечення путівками відповідно до Закону та Положення, здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду за місцем знаходження особової справи на підставі висновку МСЕК та заяви потерпілого. Відділення на підставі даних обліку потерпілих, які потребують санаторно-курортного лікування, до 15 листопада поточного року надсилають управлінням виконавчої дирекції Фонду річні заявки на путівки на наступний рік згідно з медичними рекомендаціями щодо відповідного профілю санаторно-курортного закладу. Управління виконавчої дирекції Фонду до 30 листопада поточного року надають виконавчій дирекції Фонду річні заявки на путівки для санаторно-курортного лікування у відповідному році. Забезпечення потерпілих путівками проводиться на підставі договорів, укладених виконавчою дирекцією Фонду.

Пункт 4.1 Положення передбачає, що путівки видаються потерпілим (або особі, що його представляє) не пізніше як за 15 днів до початку санаторно-курортного лікування.

ОСОБА_2 пояснив, що ним як начальником відділення в межах його посадових обовязків були вчинені всі дії щодо виконання названих норм Положення.

В свою чергу, відповідач не надав доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2, порушуючи свої посадові обовязки не включив потерпілого ОСОБА_3 до списків осіб, які потребують відповідного санаторно-курортного лікування та не подав річної заявки на путівки на наступний рік згідно з медичними рекомендаціями щодо відповідного профілю санаторно-курортного закладу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що зміст наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містить опису даного порушення трудових обовязків, а лише посилання на певні пункти Положення. При цьому ОСОБА_2 вміняється тільки те, що він не задовольнив заяву ОСОБА_3, а також письмових обґрунтувань відмови у наданні санаторно-курортного лікування застрахованій особі не надав.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_3 звернувся до відділення Фонду із заявою щодо надання путівки 11.10.2016 року.

Відділення Фонду, отримавши 03.11.2016 року путівку №63305 в ДП «Клінічний санаторій ім.Пирогова» для санаторно-курортного лікування ОСОБА_3, в той же день вручив її потерпілому. Власним ресурсом путівок відділення ВДФ у Коростишівському районі не володіє, а отримує їх від управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області.

Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання санаторно-курортним лікуванням, затверджене постановою правління Фонду від 31 жовтня 2007 року №49, не передбачає будь-яких термінів розгляду заяви щодо надання путівки для санаторно-курортного лікування.

За таких обставин, у адміністрації Фонду не було підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позовна вимога ОСОБА_2 про визнання правомірними його дій щодо відмови у наданні пояснень через ненадання для ознайомлення скарги, доповідної записки та документів на яких вони ґрунтуються, не підлягає до задоволення, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не відповідає ст.16 ЦК України, а є лише обставиною, що підлягає дослідженню та оцінці під час розгляду питання правомірності накладення дисциплінарного стягнення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення. Визнати незаконним наказ директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №1064 від 16.12.2016 року про накладення стягнення у вигляді догани на ОСОБА_2.

В решті позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: