Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/712/17
Провадження № 2/433/465/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2017 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Певної О.С.,

при секретарі судового засідання Нехаєві В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернувся до Троїцького районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.п. 1.1., 1.3 Договору факторингу, Фактор (ТОВ «Кредитні ініціативи») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої Права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора. Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 500460250 від 20 лютого 2014 позичальником згідно якого є ОСОБА_1 20 лютого 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 500460250. Відповідно до умов вищевказаного Договору, Кредитор зобов'язується надати Позичальникові кредит у сумі 52 363,35 грн. Відповідно до умов Договору, Позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Графіком погашення кредиту. Кредитор свої зобов'язання за Договором виконав, надавши позичальникові, кредит у сумі 52 363,35 грн. У порушення умов Договору, Позичальник, свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 21 січня 201717 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 50 027,18 грн., за відсотками - 6 337,45 грн. та по комісіє 9 043,47 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу по кредитному договору № 500460250 від 20 лютого 2014 року у розмірі 65 408,10 грн., та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу за відсутністю представника позивача. Позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надав суду заяву в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судовим розглядом встановлено, що 14.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.п. 1.1., 1.3 Договору факторингу, Фактор (ТОВ «Кредитні ініціативи») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої Права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора (а.с. 13-16).

20 лютого 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 500460250. Відповідно до умов вищевказаного Договору, Кредитор зобов'язується надати Позичальникові кредит у сумі 52 363,35 грн. (а.с. 5-7).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.3 Договору факторингу, Фактор (ТОВ «Кредитні ініціативи») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої Права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора. Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 500460250 від 20 лютого 2014 позичальником згідно якого є ОСОБА_1.

У порушення умов Договору, Позичальник, свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 21 січня 2017 року має прострочену заборгованість в сумі 65 408,10 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 50 027,18 грн., за відсотками - 6 337,45 грн. та по комісіє 9 043,47 грн.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, на думку суду, позовна вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором, узгоджується з вимогами ст. 554 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути заборгованість по кредитному договору № 500460250 від 20 лютого 2014 року з боржникаів.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 23394 від 04 квітня 2017 року про сплату судового збору у сумі 1 600,00 грн. (а.с. 1).

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 360-7ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 541, 543, 553, 554, 610, 625, 626,629, 1050, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість в сумі 65 408 (шістдесят пят тисяч чотириста вісім) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір в сумі 1 600,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 03 листопада 2017 року.

Суддя О.С. Певна

Оригінал міститься в матеріалах справи № 433/712/17

З оригіналом згідно

Помічник судді А.А. Кондрюкова

03.11.17