Справа № 188/697/17
Провадження № 2/188/374/2017
14 липня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді Полубан М.П.
при секретарі Карпенко С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої ДТП
До суду звернувся позивач з даним позовом до відповідача в якому зазначає , що вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 204 року у справі № 188/620/14-к провадження № 1-кп/188/83/2014 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 Кк України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, покладено обов'язки , передбачені п.п.2-4 ч.1 ст. 76 КК України . Задоволено цивільний позов прокурора прокуратури Петропавлівського району Дніпропетровської області та стягнено з ОСОБА_2 на користь Комунального закладу «Першотравенська центральна міська лікарня Дніпропетровської обласної ради» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_1 в розмірі 6 889,31 грн.
Після ДТП він з тяжкими травмами потрапив до КЗ «Першотравенська центральна міська лікарня Дніпропетровської обласної ради», де він тривалий час лікувався і ще й до цього часу проходить відновлювальні процедури. Стан його здоров'я незадовільний і на цей час. На лікування він витратив кошти у сумі 16 532,01 грн.) , які підтверджуються копіями товарних чеків.
За послуги спеціаліста авто товарознавця він сплатив 1300 грн.
Крім матеріальних збитків йому було заподіяно ще і моральну шкоду , яка пов'язана з тим , що він зазнав фізичних страждань , отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя. Після ДТП він був змушений тривалий час лікуватися , стан його здоров'я не відновився і до цього часу . Він зазнав моральних страждань ще і у зв'язку з пошкодженням його автомобіля, на придбання якого він тривалий час накопичував кошти, та який фактично на даний час неможливо експлуатувати.
Також вищевказана подія порушила звичайний уклад його життя, він тривалий час лікувався , був обмежений у пересуванні, спілкуванні з друзями та родичами. У зв'язку з пошкодженням автомобіля він змушений змінити способи пересування, звертатися до когось з проханням довезти його до іншого місця.
Все це в сукупності спричиняє йому масу незручностей,а думки про це пригнічують , завдають йому моральних страждань.
Спричинену шкоду він оцінює у 200 000 грн.
При розгляді цивільної справи витребувати з архіву Петропавлівського суду для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження та цивільної справи.
В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання двічі не з'явився , про час та місце слухання справи належним чином повідомлений , а саме : через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» № 123 від 06.07.2017 року.
Третя особа на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно - страхова компанія» в судове засідання не з'явились, надали письмове пояснення та заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника.
Третя особа на стороні відповідача в судове зсідання не з'явився , про час та місце слухання справи належним чином повідомлений.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, згідно ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню .
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов"язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа . якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права , має право на х відшкодування.
Судом встановлено , що 22.01.2014 року на автодорозі Знаменівка -Луганськ - Ізварино мало місце ДТП , учасниками якого були ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 204 року у справі № 188/620/14-к провадження № 1-кп/188/83/2014 ОСОБА_2( відповідача по справі) було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 Кк України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, покладено обов'язки , передбачені п.п.2-4 ч.1 ст. 76 КК України .

Задоволено цивільний позов прокурора прокуратури Петропавлівського району Дніпропетровської області та стягнено з ОСОБА_2 на користь Комунального закладу «Першотравенська центральна міська лікарня Дніпропетровської обласної ради» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_1 в розмірі 6 889,31 грн.

Порушення водієм ОСОБА_2 п.12.1 правил дорожнього руху призвело до настання події ДТП та наслідками , які сталися.

Після ДТП потерпілий ОСОБА_1 з тяжкими травмами потрапив до КЗ «Першотравенська центральна міська лікарня Дніпропетровської обласної ради», де він тривалий час лікувався і ще й до цього часу проходить відновлювальні процедури. Стан його здоров'я незадовільний і на цей час. На лікування він витратив кошти у сумі 16 532,01 грн.) , які підтверджуються копіями товарних чеків, № 0096 / 0062/0083.

Згідно копій чеків , платіжних доручень та довідок комунального закладу " Першотравенська центральна лікарня " від 18.11.2015 р. про стаціонарне лікування потерпілого за період з 22.01.2014 р. по 14.02.2014 р. та з 30.03. по 03.04.2015 р. матеріальні витрати позивача на лікування склали 8 921.25 грн. Лікарські засоби і вироби медичного призначення були придбані за власні кошти позивача , з причин їх відсутності під час перебування на стацлікуванні .

З метою визначення вартості матеріального збитку , спричиненого йому внаслідок пошкодження автомобіля ВАЗ 21070 реєстаційний номер НОМЕР_2 та визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 звернувся до приватного підприємця ОСОБА_3, який є спеціалістом товарознавцем. Відповідно до висновку № 235/14 експертного авто товарознавчого дослідження від 29.10.2014 року вартість матеріальних збитків складає 18 547,75 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ - 21070 складає 26 219,81 грн.

За послуги спеціаліста авто товарознавця він сплатив 1300 грн. , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 116 від 27.10.2014 року.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи і сторонами не спростовані.

Крім матеріальних збитків позивачу ОСОБА_1 було заподіяно ще і моральну шкоду , яка пов'язана з тим , що він зазнав фізичних страждань , отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя. Після ДТП він був змушений тривалий час лікуватися .

Як зазначає позивач , вищевказана подія порушила звичайний уклад його життя, він тривалий час лікувався , був обмежений у пересуванні, спілкуванні з друзями та родичами. У зв'язку з пошкодженням автомобіля він змушений змінити способи пересування, звертатися до когось з проханням довезти його до іншого місця.

Все це в сукупності спричиняє йому масу незручностей,а думки про це пригнічують , завдають йому моральних страждань. Спричинену шкоду він оцінює у 200 000 грн.

Вирішуючи дане питання , суд вважає , що вимога про відшкодуванню моральної шкоди підлягає частковому задоволенню .

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 3, п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5) під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ.

Моральна шкода може полягати зокрема: у приниженні честі, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. При визначенні моральної шкоди суд з'ясовує чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, чи знаходяться дії відповідача в причинному зв'язку з наслідками, що настали ?

Суд важає, що оскільки потерпілий від ДТП позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження , а тому має суттєві проблеми зі станом здоров"я , в зв"язку з чим зазнав значний нервовий стрес та душевні переживання за свій стан здоров"я , через що змінився звичний для нього спосіб життя, тому факт спричинення моральної шкоди є доказаним . Крім того , в результаті ДТП його власний автомобіль зазнав механічних пошкоджень, що позбавило позивача можливості в повній мірі користуватися даним автомобілем.

Також суд бере до уваги , що згідно методичних рекомендацій «Про відшкодування моральної шкоди», наданих Міністерством юстиції України листом від 13.05.2004 року за №35-13/797, моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

З огляду на вищезазначене, розмір моральної шкоди підлягає зменшенню з 200 000 грн. до 80 000 грн.

При цьому , при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди,суд керується засадами розумності і справедливості .

Щодо вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу ?

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді адвокатом регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Відповідно до Правил адвокатської етики та ЗУ « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою та порядком внесення й розумно обґрунтованим за розміром.

Отже, вищевказані норми закону передбачають , що отримання адвокатом гонорару повинно бути законним за формою та порядком внесення, і зводиться до того , що підтвердженням сплати гонорару має бути фінансовий документ, а не розписка чи довідка.

В матеріалах справи є договір про надання правової допомоги та здійснення представництва у цивільні справі , укладений 12.02.2015 р . між адвокатом ОСОБА_5 та позивачем ( а.с. 28 ) . Також у справі є Акт приймання -передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги та здійснення представництва у цільній справі від 12.02.2015 р. ( а.с. 29 ) .

В даному Акті зазначено, що адвокат виконав , а Клієнт прийняв та оплатив грошовими коштами юридичні послуги та зазначається найменування даних послуг та їх грошова сума , що дорівнює 6000 грн.

Будь-якого фінансового документу про вищезазначене суду не надано.

Зазначені вище документи не є належними фінансовими документами, які б підтверджували оплату праці адвоката, а тому у задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по справі, пов"язаних із наданням правової допомоги слід відмовити.

За вказаних вище обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позивач частково довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати , від сплати яких звільнено позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 57 , 88, 212 - 214 , 224 ЦПК України, ст. ст.23, 1167 , 1187 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої ДТП задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :

- 16 532,01 грн. (шістнадцять тисяч п'ятсот тридцять дві гривні,01 коп) , що є витратами на лікування ;

- 18 547,75 грн. ( вісімнадцять тисяч п'ятсот сорок сім гривень 75 коп.) , що є розміром матеріальних збитків , пов"язаних з ремонтом автомобіля ВАЗ 21070 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- 1300 , 00 грн ( одну тисячу триста гривень) , що є витратами на послуги спеціаліста авто товарознавця;

- 80 000 ( вісімдесят тисяч ) грн . на відшкодування моральної шкоди ;

В іншій частині позов залишити без задоволення .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 користь держави 1440 грн ( 640 + 800 ) судового збору..

Відповідачу , який не з'явився в судове засідання , направити рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії .

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Суддя М. П. Полубан