Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.05.2017 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Питель О.В.,
за участі секретаря Білик Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Барське відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю посадових осіб органу досудового розслідування, -
30.03.2017 Барським районним судом Вінницької області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Барське відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю посадових осіб органу досудового розслідування.
12.04.2017 вказану вище цивільну справу було надіслано до Апеляційного суду Вінницької області для перегляду рішення суду за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19.04.2017 цивільну справу повернуто до Барського районного суду Вінницької області для належного оформлення справи, зокрема, для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.
У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Ураховуючи положення ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість вирішення питання ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін у справі.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У рішенні Барського районного суду Вінницької області від 30.03.2017 суд ухвалив: позов задовольнити частково; стягнути на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу; стягнути на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу; у іншій частині позовних вимог відмовити.
Таким чином, судом встановлено, що при ухваленні вказаного вище рішення не вирішено питання про судові витрати, тому суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є інвалідами другої групи, тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (тут та далі у редакції станом на день подачі позовної заяви 13.09.2016) звільнені від сплати судового збору.
Крім того, суд бере до уваги положення Постанови пленуму ВССУ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до яких при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (п. 35). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну (п. 36).
Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь держави судового збору у розмірі, пропорційному до розміру задоволених судом позовних вимог, у рівних частинах, тобто по 82,68 грн (165,36 грн / 2) з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79, 88, 220 ЦПК України, суд, -
Стягнути з Державної казначейської служби України на користь держави 82,68 грн (вісімдесят дві гривні шістдесят вісім копійок) судового збору.
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь держави 82,68 грн (вісімдесят дві гривні шістдесят вісім копійок) судового збору.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана впродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: