№4-с/756/268/17
УХВАЛА

23 листопада 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., перевіривши скаргу ОСОБА_1 на рішення і дії державної виконавчої служби,

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення і дії державної виконавчої служби щодо накладення арешту на все майно заявника та стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст.ст. 383, 384, 385 ЦПК України, скаргу на дії державного виконавця може бути подано стороною виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, при цьому, скарга подається до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод в разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (в порядку ст. 73 ЦПК України за клопотанням заявника).

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" такі скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, тобто ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

При цьому, скарга ОСОБА_1 викладена неохайно, нерозбірливим рукописним текстом із плямами жиру.

Згідно п.2, п.6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

В порушення вказаних вимог у скарзі не зазначено якими саме діями та якої державної виконавчої служби порушено право скаржника, не зазначено доказів на підтвердження неправомірності вказаних дій. Також, у скарзі не зазначено доказів того, коли заявник дізнався про порушення його права, у зв'язку із чим суд позбавлений можливості перевірити можливість звернення скаржника зі скаргою до суду та дотримання ним строку для звернення, передбаченого ст. 385 ЦПК України.

Ст.ст. 383, 384, 385 ЦПК України системно входять до Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» та передбачають можливість звернення сторони виконавчого провадження до суду зі скаргою на дії, бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу. Таким чином, сторонами даної категорії справ є скаржник та зацікавлена особа.

При цьому, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця у якій зазначає себе заявником, а іншою стороною «исполнительного должника».

З огляду на зазначене ОСОБА_1, крім іншого, має зазначити чиї дії він оскаржує та визначитись із процесуальним статусом учасників у даній справі.

Також, в порушення ст. 120 ЦПК України, скаржником не додано до скарги її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно для заінтересованої особи.

За таких обставин скаргу слід залишити без руху та надати скаржникові строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали скаржник повинен надати до суду скаргу, з дотриманням вимог ст.ст. 119, 120, 383, 384, 385 ЦПК України та з врахуванням вимог про усунення недоліків скарги, викладених в зазначеній ухвалі.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення і дії державної виконавчої служби залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків до 4 грудня 2017 року, але не більше п»яти днів з моменту отримання ухвали про усунення недоліків скарги.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк скарга вважатиметься неподаною і буде повернута скаржнику.

Суддя А.В. Шевчук