Справа № 646/3280/17
№ провадження 2/646/1350/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2017 року м. Харків

Чернозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Теслікової І.І.,

за участі секретаря судових засідань -Сімоненко К.Ю.

позивача- Семененко М.А.

представника позивача- Приображенського А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_2 до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа: ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа: ОСОБА_3, в якому просиласкасувати арешт, накладений 25.09.2006 року Першою харківською державною нотаріальною конторою на виконання постанови відділу державної виконавчої служби у Червонозаводському районі м. Харкова № АА 969953 від 25.09.2006 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та на підставі повідомлення 03-15301 державного виконавця Селюкової Ю.М. ДВС Червонозаводського району м. Харкова на квартиру АДРЕСА_1. При цьому позивач вказувала, що квартира, на яку був накладений арешт належить по праву спільної сумісної власності їй та її сину ОСОБА_3 На виконання постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4, відповідач своєю постановою наклав арешт на АДРЕСА_1 На теперішній час виконавче провадження про стягнення аліментів на виконанні у Червонозаводському, Комінтернівському та Красноградському ВДВС не перебуває, ОСОБА_5, на утримання якого стягувались аліменти, два роки тому досяг повнолітня , тому просила скасувати цей арешт як такий, що порушує її права власника майна на володіння, користування та розпорядження цим майном.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проти розгляду справи за його відсутності не заперечував.

Третя особа про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного:

Судом встановлено,що квартира АДРЕСА_1 належить по праву спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.03.2017 р.

18 грудня 2002 року Комінтернівський районний суд м. Харкова своєю постановою стягнув аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення його повноліття.

26 вересня 2006 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у Червонозаводському районі м. Харкова при примусовому виконанні вказаної постанови суду, винесено постанову № АА 969953 від 25.09.2006 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та на підставі повідомлення 03-15301 держ. виконавця Селюкової Ю.М. ДВС Червонозаводського району м. Харкова , 25.09.2006 р. Перша харківська державна нотаріальна контора наклала арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Два роки тому син ОСОБА_3 - ОСОБА_5 досяг повноліття. Позивач звернулась з відповідною заявою до відповідача про зняття арешту з квартири, накладеного на підставі постанови № АА 969953 від 25.09.2006 р. Згідно відповіді Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 1612 від 23.03.2017 р. виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 на примусовому виконанні у відповідача не перебуває. Скасувати заходи забезпечення виконавчого провадження не вбачається можливим.

Такі ж відповіді були отримані позивачем з Комінтернівського та Красноградського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч.1,2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України у п. 2 Постанови № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про звільнення арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить Боржнику (речове право на чуже майно).

Арешт майна був заходом виконання постанови суду, а виконавче провадження на теперішній час на виконанні виконавчої служби не перебуває. Однак, державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника цього майна на володіння, користування та розпорядження ним, тому суд доходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,17, 27, 31, 60, 61,ч.3 ст. 209, 213, 214 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений 25.09.2006 року Першою харківською державною нотаріальною конторою на виконання постанови відділу державної виконавчої служби у Червонозаводському районі м. Харкова № АА 969953 від 25.09.2006 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та на підставі повідомлення 03-15301 державного виконавця Селюкової Ю.М. ДВС Червонозаводського району м. Харкова на квартиру АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Теслікова І.І.