18.07.2017 Справа № 720/892/17
Провадження № 2/720/582/17
17.07.2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді Вівчар Г.А.. за участю секретаря судового засідання Княгницька Ю.В.
сторін по справі: представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
- про стягнення аліментів та надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, суд,
Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 та від спільного проживання у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюб між сторонами був розірваний рішенням Новоселицького районного суду від 26.11.2012 року.
Малолітній син ОСОБА_4 за спільною згодою подружжя залишився проживати з матерю ОСОБА_2, та на даний час перебуває на її вихованні та утримані.
Відповідач ухиляється в наданні матеріальної допомоги на утримання сина. Вважає, що відповідач, спроможний та зобов'язаний відповідно до чинного законодавства приймати участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини, та оскільки свої прибутки він приховує, інших осіб на своєму утриманні немає, позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі ? частини від мінімального прожиткового мініму для дитини відповідного віку в розмірі 888 грн. 50 коп. щомісячно до досягнення нею повноліття.
Представник позивача також просить суд надати дозвіл на виїзд позивача з малолітнім сином за межі України для відпочинку в період канікул посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку ухиляється від надання такого дозволу чим порушує права малолітньої дитини.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві і просить суд позов задовольнити.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судовому засіданні не з'явився по невідомих для суду причин.
У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності з вирішенням справи на підставі наявних у ній даних та доказів, із винесеним заочного рішення.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі за актовий запис №12 виконкому сільради с. Маршинці, Новоселицького району.
Відповідно до свідоцтва про зміну імені ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 змінив ім'я на ОСОБА_3, про що зроблена актова запис №93 від 29.09.2011 року.
Рішенням Новоселицького районного суду від 26.11.2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4, останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у комуні Толмеццо провінція Удіне, Республіка Італія, батьком дитини зазначений ОСОБА_3, мати зазначена ОСОБА_2.

Дитина знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою № 954 від 01 грудня 2016 року виданою Маршинецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області.

Дитина на диспансерному обліку в лікарні не перебуває.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Положення ст. 181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги від своїх батьків те, що син перебуває на утримання позивачки а відповідач по справі не надає будь-якої матеріальної допомоги на його утриманні, у зв'язку з чим порушується інтереси дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності і обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні своїх дітей, суд вважає за можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття.

Відповідно до Закону України «Про держаний бюджет України» станом на час розгляду справи в суді прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років встановлений у розмірі 1777 грн..

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 14 червня 2017 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.

Суд вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача.

Щодо заявлених позовних вимог позивача у наданні дозволу на тимчасовий виїзд дитини у супроводі матері за кордоном суд вважає що підлягає задоволенню з наступних правових підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до положення ст. 2 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Згідно з п. 2 - 2 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

У відповідності до п.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та п. 4.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабміну України від 27.01.1995 року № 57, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітньої дитини за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

У відповідності до п.2 ст.10, ч.1 ст.31 міжнародної Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР України за №789-ХІІ 27.02.1991 року, Держави учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Держави учасниці визнають право дитини на відпочинок і дозвілля. Право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом.

Суд вважає, що відмова відповідача у наданні дозволу для тимчасового виїзду своїй дитини за межі України обмежує її права на вільне пересування, можливість зустрічі зі своєї матір'ю, оздоровлення та відпочинок за кордоном. Надання судом вказаного дозволу буде відповідати інтересам дитини, яке має право на оздоровлення та відпочинок за межами України, а позивачка як матір має право бути з дитиною, зобов'язана доглядати за ним та піклуватися.

Суд, враховуючи те, що позивачка тимчасово проживає на території Республіки Італія, має дозвіл на таке проживання, позивачка працевлаштована, беручи до уваги ту обставину, що, позивачка турбуючись про виховання та утримання дітей має бажання та можливість виїзду за кордон в Республіку Італія, де може забезпечити відпочинок та оздоровлення дитини, приймаючи до уваги, що отримання даного дозволу є обовязковою умовою для перетинання дитиною кордону України, а тому суд дійшов висновку про надання тимчасового дозволу дитині на виїзд за кордон у супроводі матері без згоди батька.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по слаті судового збору по квитанції №17895064 від 23.06.2017 року в розмірі 640 грн..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10,11,59,60,61,208-218,224-228 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст.150,182,184, СК України, ст..313 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" п. 2 - 2 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт серії НОМЕР_1, зареєстрований і проживає по АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 888 гривень 50 коп. (вісімсот вісімдесят вісім грн. 50 коп..) починаючи з 14.06.2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошевій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Надати дозвіл ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2, на тимчасовий виїзд до Республіки Італія, Румунії, з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований і проживає по АДРЕСА_1, якій зазначений в свідоцтві про народження дитини як ОСОБА_3 на період канікул 2017-2018 роках.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт серії НОМЕР_1, зареєстрований і проживає по АДРЕСА_1, в сумі 640 грн. 00 коп. на користь держави.

Стягнути судовий збір в сумі 640 грн. з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт серії НОМЕР_1, зареєстрований і проживає по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

ОСОБА_3 має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.