Справа № 377/612/17 Головуючий у І інстанції Теремецька Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/4923/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 31.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді:ОСОБА_1,
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3,
з участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області на рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

02 серпня 2017 року позивач звернувся до місцевого суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягнути успадковане майно грошову суму по перерахунку на виконання постанови Славутицького міського суду Київської області № 2-а-2028/11/1023 від 04.05.2011 року в розмірі 64707,62 гривень, що залишилася як спадщина після смерті його дружини ОСОБА_6, яка померла 10 липня 2015 року.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 18 серпня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області на користь ОСОБА_5 64 707 гривень 62 копійки недоотриманої пенсії, нарахованої померлій 10 липня 2015 року ОСОБА_6, яка входить до складу його спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 червня 2017 року, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, запис у реєстрі № 672.

В апеляційній скарзі відповідач УПФ в м. Славутичі Київської області просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що спір між позивачем та відповідачем взагалі відсутній, у звязку з тим, що ОСОБА_7 (дружина позивача) звернулася із заявою разом із документами до Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області з метою примусового виконання рішення суду на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою» від 03. 09. 2014 року № 440. Відповідно сума боргу була внесена до Реєстру про стан погашення заборгованості, про що свідчить наявність повідомлення про внесення і на даний час перебуває на стадії примусового виконання рішення суду, а тому позивачу слід вирішувати дане питання шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки його право на дані кошти підтверджені свідоцтвом про право на спадщину.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позов заявлений правомірно, оскільки спадкодавцем за життя була недоотримана пенсія в розмірі 64 707,62 грн., і тому відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1227 ЦК України відповідач зобовязаний її виплатити спадкоємцю ОСОБА_5

Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстнації встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 343884 від 10 липня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, ОСОБА_6 померла 10 липня 2015 року у м. Славутичі Київської області, про що зроблено актовий запис № 84 (а. с. 11).

Її чоловіком є ОСОБА_5, з яким вони спільно проживали на момент смерті, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії ІІ-ШК № 280459 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 9, 10).

01 червня 2017 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстр. № 672), яким посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_6, яка померла 10 липня 2015 року, є її чоловік ОСОБА_5.

Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з коштів по перерахунку пенсії на виконання постанови Славутицького міського суду Київської області № 2-а-2028/11/1023 від 04.05.2011 року, дані вказані згідно з довідкою № 2155/04 від 30.05.2017 року, виданою управлінням Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області (а. с. 12).

31 липня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до УПФУ в м. Славутичі із заявою про виплату недоотриманої суми коштів по перерахунку за постановою суду в розмірі 64 707,62 грн., які належать йому як спадщина померлої дружини ОСОБА_6.

Листом начальника УПФУ в м. Славутичі від 01.08.2017 року № 3399/04 ОСОБА_5 повідомлено, що УПФУ не має особистих коштів на виплату пенсій, які виплачуються в межах фінансування Пенсійним фондом України відповідно до встановленого порядку. До УДВС ГТУЮ у Київській області було направлено відповідну довідку для внесення до реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, відповідно до постанови КМУ від 03.09.2014 р. № 440 (а. с. 15).

На виконання постанови Славутицького міського суду Київської області від 04.05.2011 року по справі № 2-а-2028/11/1023, управлінням Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області, на імя начальника УДВС ГТУЮ у Київській області, видано довідку № 2085/03 від 17.05.2016 року, з якої вбачається, що не виплачена сума ОСОБА_7 складає 64 707,62 гривень (а. с. 14).

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 01 червня 2017 року виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 (реєстр. № 672) право на кошти по перерахунку пенсії на виконання постанови Славутицького міського суду Київської області № 2-а-2028/11/1023 від 04.05.2011 року належить позивачу.

Крім того, судом встановлено, що постанова Славутицького міського суду Київської області № 2-а-2028/11/1023 від 04.05.2011 року перебуває на стадії примусового виконання у Головному управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області та відповідно відкрите виконавче провадження.

Згідно частини четвертої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно частини першої статті 264 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як зазначено у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Отже, розглядаючи спір по суті суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ні відповідач, ні будь-яка інша особа не оспорюють право позивача на отримання даних коштів, постанова Славутицького міського суду Київської області від 04.05.2011 року по справі № 2-а-2028/11/1023 знаходится на стадії примусового виконання, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач звертався, відповідно до вимог діючого законодавства, з заявами щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, і ухвалив необгрунтоване та незаконне рішення.

З урахуванням вище викладеного, колегія судів вважає, що позовні вимоги про стягнення недоотриманої пенсії спадкодавця є необґрунтованими та не підлягають до задоволення, оскільки позивачем було невірно обрано спосіб захисту і він не позбавлений права подати заяву в порядку ст. 264 КАС України про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником та отримати нараховану недоотриману пенсію спадкодавця, яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (реєстр. № 672).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області задовольнити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

ОСОБА_3