Дата документу 16.11.2017
Справа № 320/3725/17
Провадження №2/320/2539/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року. м.Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

при секретарі Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 12.08.2008року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00грн., але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.05.2017 до 12.08.2026року включно.

Свій позов мотивувала тим, що з початку 2008 року по серпень 2009 року вона знаходилась у цивільному шлюбі відповідачем. Від цього шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3, 12.08.2008року народження. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання їхньої доньки у добровільному порядку, що стало причиною звернення з даним позовом до суду.

Сторони у судове засідання не зявилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволені наполягає.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до п. 4 цієї статті, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що з початку 2008 року по серпень 2009 року сторони знаходилась у цивільному шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, 12.08.2008року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ЖС №098011, актовий запис №14./а.с.5/

Згідно довідки Новопилипівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області №521 від 29.05.2017 ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_3 по вулиці 40 років Перемоги,1 в с. Оленівка Мелітопольського району Запорізької області./а.с.4/.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідач по справі не надає достатньої регулярної допомоги для належного утримання неповнолітньої доньки, у зв'язку з чим порушуються його інтереси.

Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, не обтяжений турботами щодо, утримання інших дітей або непрацездатних батьків і являючись батьком неповнолітньої ОСОБА_3 зобов'язаний утримувати її до повноліття. Також приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі встановленому між сторонами, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно на дитину і до повноліття дитини.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно , до досягнення нею повноліття.

При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13 Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку,передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

За правилами ст.182 СК України, які діяли на момент подачі позовної заяви, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, яка діє на момент винесення рішення) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 31 травня 2017 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.

З урахуванням викладених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, 12.08.2008року народження, починаючи від дня предявлення позову 31 травня 2017 року до 07 липня 2017 року включно в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а з 08 липня 2017 року в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3,8, 10,60 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ін..н., проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ін.н., проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, 12.08.2008року народження, починаючи від дня предявлення позову 31 травня 2017 року до 07 липня 2017 року включно в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00коп., але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а з 08 липня 2017 року в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12.08.2026року включно.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ін..н., проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у сумі 640грн. 00 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М.БАХАЄВ