АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Вовк Є.І.
Справа №753/7822/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 року про визнання позовної заяви неподаною та її повернення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи від дня досягнення ним повноліття, а саме з 12 квітня 2017 року і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до 11 квітня 2023 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв'язку із не усуненням недоліків.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та передати питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що вона визначилась з ціною позову, яку встановила у розмірі 3 000 грн. на місяць до закінчення сином навчання, але не пізніше, ніж досягнення ним 23 річного віку, оскільки ОСОБА_3 продовжує навчання в Національному університеті харчових технологій, факультет біотехнології та екологічного контролю (денна форма навчання).

Крім того, надана 25 вересня 2017 року на виконання ухвали позовна заява містить виклад обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги, посилання на докази, що підтверджують кожну обставину та зміст позовних вимог. Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі проігнорував той факт, що до участі у справі третя особа взагалі не залучалася, а приписами ст. 120 ЦПК України не передбачений обов'язок сторони спору подавати до суду примірники заяви про усунення недоліків позову відповідно до кількості учасників спору.

Вважає, що оскільки позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, то визначення ціни позову не має істотного значення, ціна позову у такій справі визначається для розподілу судових витрат та стягнення судового збору з відповідача за результатами розгляду справи виходячи з присудженого судом розміру аліментів.

Посилання суду на те, що визначення ціни позову у розмірі стягнення 3000 грн. на місяць перешкоджала суду правильно розподілити судові витрати, є абсолютно безпідставною.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її, суд виходив з того, що відповідно до встановленого в ухвалі строку для усунення недоліків ОСОБА_1 не виконано вимоги суду.

Проте, такий висновок суду є передчасним, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1, 2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В ухвалі від 10 травня 2017 року суд першої інстанції навів перелік недоліків, які мала усунути позивач, а саме:

· вказати обґрунтування та зазначення доказів щодо конкретного розміру доходів позивача, оскільки він не зазначений;

· вказати ціну позову відповідно до п.3 ч.1. ст.80 ЦПК України;

· обґрунтувати та зазначити докази щодо стягнення аліментів за минулий період в контексті вимог ч.2 ст. 191 СК України;

· конкретно викласти зміст позовних вимог щодо суми стягнення, яка безпосередньо у позовних вимогах не зазначена;

· обґрунтувати вимогу про стягнення аліментів після досягнення ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) 23 років в контексті положень ч.1 ст.199 СК України.

25.09.2017 року на виконання вимог ухвали суду позивачем було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучила нову позовну заяву із зазначенням ціни позову - 3 тис. грн. У прохальній частині позовної заяви визначила розмір аліментів, які вона просить стягнути з відповідача - 3 тис. грн. на місяць.

Вимоги про стягнення аліментів за минулий період позивач у новій редакції позову обґрунтувала тим, що це пов'язано з моментом досягнення сином повноліття (12 квітня 2017 року).

Позивач покладається на приписи ч. 2 ст. 191 СК України та повідомляє, що зверталася до відповідача з проханням продовжити виплату аліментів на час навчання сина, на що останній категорично заявив, що відповідні виплати він здійснюватиме виключно за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України позивач розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Заява не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів, відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по першій інстанції».

Згідно з п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України у позовній заяві мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, проте у ст.131 ЦПК України зазначено, що докази сторонами можуть надаватися до або під час попереднього судового засідання, або до початку розгляду справи по суті.

В попередньому судовому засіданні, відповідно до п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України суд з'ясовує якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо вказаних обставин та встановлює строки їх подання.

Згідно ч.7 ст. 130 ЦПК України питання про необхідність проведення попереднього судового засідання вирішується суддею під час відкриття провадження у справі.

Зазначена норма процесуального права говорить про те, що всі питання, які виникають щодо процедури проведення судового засідання, можуть бути вирішені в попередньому судовому засіданні.

З наданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 зазначила зміст вимог та виклала обставини справи так, як вважала за потрібне.

Крім того, суд першої інстанції вказуючи на те, що позивач не надала копію позовної заяви для відповідача, є безпідставним, оскільки до заяви про усунення недоліків було додано два примірника позовної заяви з додатками (а.с.19). Вказана заява була подана через канцелярію суду і працівниками суду не було здійснено відмітки про те, що ці додатки відсутні.

Безпідставно йдеться в ухвалі суду від 02.10.2017 року про третю особу, якій потрібно було також надати копію нової редакції позовної заяви, оскільки такої позивачем не зазначено ані у першій редакції позовної заяви, ані у заяві, поданій на виправлення недоліків.

Неправильне визначення позивачем ціни позову не є підставою для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення заяви є обґрунтовані.

Отже, ухвала суду про визнання заяви неподаною та повернення її не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до п.3 ч 1.ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303,304,307,311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді