Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/402/17
Провадження № 2/321/229/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що він з 20 травня 1993 року є власником житлового будинку № 26 по вул. Горького в с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вказаному будинку були зареєстровані з 06 серпня 2011 року, але в ньому з моменту реєстрації не мешкали, тобто, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у буд. № 26 по вул. Горького в с. Тимошівка безперервно не проживають, але за усною домовленістю, вони повинні були виписатися з його будинку самостійно, одразу після належного оформлення ними будинку, який дістався їм у спадок, проте самостійно так і не знялися з реєстрації. Відповідачі не є родичами позивача, та, наскільки йому відомо, наразі вони постійно мешкають у м. Дніпрорудне Василівського району, Запорізької області. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування його житлом на підставі ст.ст. 71,72 Житлового кодексу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, але від нього надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила. В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявилася, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та неявки відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, ОСОБА_1 є власником житлового будинку №26 по вул. Горького в с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 травня 1993 року (а.с. 6).

Згідно довідки №595 від 15 березня 2017 року, виданої Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, у вказаному будинку 06 серпня 2011 року дійсно були зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов у житловому приміщенні, розташованому по вул. Горького, 26, що у с. Тимошівка, Михайлівського району, Запорізької області, виданого ОСОБА_1 10 березня 2017 року депутатом Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області ОСОБА_4, за вказаною адресою зареєстровані але ніколи не проживали та не проживають ані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджують свідки: ОСОБА_5, яка мешкає за адресою: вул. Горького, 17, в с. Тимошівка, та ОСОБА_6, який мешкає за адресою: вул. Горького, 36, у с. Тимошівка.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст.10 ЦПК України розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України захист права власності забезпечується державою.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають з моменту реєстрації, а саме: з 06 серпня 2011 року, тобто вони були відсутні у спірному жилому приміщення понад рік, причиною не проживання стало те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знайшли інше житло. Таким чином, відсутні підстави для залишення за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прав користування житлом позивача, і відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 131, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком № 26 по вул. Горького в с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте Михайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7