Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 43 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді : Коломієць О.С.

суддів: Шевчук А.М., Гансецької І.А.

при секретарі

судового засідання: Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету Житомирської міської ради, квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомира Міністерства оборони України, ОСОБА_5, будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району про захист житлових прав за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 01 червня 2017 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 01 червня 2017 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету Житомирської міської ради, квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомира Міністерства оборони України, ОСОБА_5, будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району про захист житлових прав до набрання законної сили судовим рішенням у справі №295/507/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, треті особи Виконавчий комітет Житомирської міської ради, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира, Будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району Міністерства оборони України, про визнання права на користування житловим приміщенням .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 01 червня 2017 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вказана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а відтак підлягає скасуванню. Зокрема, судом не враховано, що ОСОБА_2 заявлено як позовну вимогу про визнання недійсним договору найму житла в будинку державного і комунального житлового фонду від 17 березня 2008 року на кімнату АДРЕСА_1, який укладений між Будинкоуправлінням № 1 Житомирської КЕЧ району та ОСОБА_3, так і вимогу про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Житомирської міської ради від 06 червня 2012 року №224 в частині погодження реконструкції вказаного житла. На думку апелянта вирішення зазначених вимог буде мати переважне значення для правильного вирішення спору у справі №295/507/15 про визнання за ОСОБА_3 права на користування житловим приміщенням АДРЕСА_1.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з тих обставин, що розгляд справи за позовом ОСОБА_2 про захист житлових прав не можливий до розгляду судом цивільної справи за позовом ОСОБА_3 про визнання права на користування житловим приміщенням.

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно п. 33 Постанова Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішенням іншого суду, який розглядає справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Аналогічні правові висновки висловлений у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі за №6-1367цс15 та 01 лютого 2017 року у справі за № 6-1957цс16.

Аналізуючи зазначені норми права, роз'яснення Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, перевіряючи матеріали справи, особливості розгляду вказаної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що розгляд справи № 295/507/15-ц за позовом ОСОБА_3, предметом спору якого є визнання за позивачем права користування житловим приміщенням та у якій 19.04.2017 року постановлено рішення по суті спору, не перешкоджає з'ясуванню обставин у даній справі № 295/14478/16-ц, в якій предметом спору є захист житлових прав ОСОБА_2

Також зупиняючи провадження у справі суд не зазначив у чому полягає неможливість розгляду даної справи без урахування висновків суду по іншій справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України, для зупинення провадження в цій справі, а тому ухвала суду від 01 червня 2017 року, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 01 червня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді :