Справа № 723/2008/17
Провадження № 2/723/2529/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області, в складі

головуючого судді Яківчика І.В.,

при секретарі Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 29 червня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №85. Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з чоловіком не склалося.. Позивач дійшла висновку що шлюб носить формальний характер і просила його розірвати та стягувати на утримання дитини аліменти в розмірі по 1/3 частці доходу відповідача щомісячно. Крім того просила суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку по 1/4 частці його доходу, щомісячно та відновити їй дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

В судове засідання позивач ОСОБА_1 направила письмову заву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задоволити. Крім вимог про відновлення дошлюбного прізвища.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак направив до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Розглянувши даний спір, встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У цьому разі, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо ж визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вказане визнання слід прийняти та задовольнити вимоги позивача.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 29 червня 2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданий 29.06.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області (а.с.7).

Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження якої (а.с.6), батьками являються позивач і відповідач по справі.

Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

На думку суду, дана сім`я, в результаті різних поглядів на шлюб та сім'ю, відсутності порозуміння між ними та не проживання подружжя спільно та не ведення спільного господарства протягом тривалого періоду часу, розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача.

Підтвердженням висновків суду, щодо неможливості збереження шлюбу сторін є також і положення ч.4 ст.56 СК України, згідно яких примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психологічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом.

Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином відповідач, проживаючи окремо від сім'ї, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матір'ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на її утримання.

Разом з тим суд знаходить, що запрошений позивачем розмір аліментів відповідає вимогам розумності і справедливості і є визнаним відповідачем, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Визначену суму аліментів на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 02 серпня 2017 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд виходить з наступного.

Згідно положень ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання, дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Оцінюючи всі встановлені судом фактичні обставини, суд знаходить, що відповідач, працюючи по найму та отримуючи заробітну плату, може надавати встановлену законом матеріальну допомогу своїй дружині з якою проживає дитина сторін.

При цьому, суд знаходить, що розміром такого утримання має бути визнана 1/4 частина заробітку (доходу) відповідача, що буде справедливою матеріальною допомогою з урахуванням статків і відповідача.

Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв'язку з тим, що дитина сторін проживає з матір'ю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітньої дитини, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов'язки у відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 174, 212-215, 223, 367 ЦПК України, та на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 56, 84, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, Пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 85.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_1, на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі по 1/3 частки його доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти стягувати з 02 серпня 2017 року, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_1, кошти на її утримання в розмірі по 1/4 частки його доходу щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2, на користь держави, 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп. судового збору, звільнивши від вказаних витрат позивача ОСОБА_1

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: