Номер провадження: 22-ц/785/4060/17
Номер справи місцевого суду: 501/4014/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

31.08.2015 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі-ГУ ДСНС) звернулось із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, і, остаточно уточнивши вимоги, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з січня 2010 року по грудень 2014 року у розмірі 14 084,71 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачі зареєстровані і проживають у жилому приміщенні гуртожитку, який перебуває на балансі позивача, кімнаті №4 по вул. В. Шума,6-Б в м. Чорнорморську Одеської області.

Посилаючись на те, що відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, однак за користування комунальними послугами сплачують періодично і не у повному розмірі, крім того, за актом ревізії фінансово-господарської діяльності ГУ ДСНС встановлена неправильність розрахунків за спожиту електроенергію, що стало підставою для донарахування за спожиту мешканцями гуртожитку електроенергію у 2012-2014 роках, позивач просив позов задовольнити.

Представник позивача підтримав позов у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні в суді першої інстанції позов не визнав, подав заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не приймали участі у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10.03.2017 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ГУ ДСНС просить рішення суду першої інстанції від 10.03.2017 року скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, наявність підстав для стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального або процесуального права.

Позивач, 25.01.2017 року остаточно уточнивши вимоги, просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з січня 2010 року по грудень 2014 року у розмірі 14 084,71 гривень (а.с.2-5 т.1, а.с.156-158 т.2).

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з того, що позов не доведено належними доказами щодо статусу житла та використаних тарифів, крім того, позиція відповідачів про пропуск строку позовної давності є обгрунтованою (а.с.181-183).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Позов ГУ ДСНС підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Між сторонами виникли правовідносини з оплати за надані житлово-комунальні послуги, які регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі-Закон).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ч.1 ЦК України).

Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ст.ст.541 ч.1, 543 ч.1 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ч.1 ЦК Укроаїни.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 ч.1 Закону України).

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ст. 13 Закону).

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник (ст. 19 ч. 2 Закону).

Споживач зобов'язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 20 ч.3 Закону).

Власник має право тримати на балансі та управляти належним йому майном (ст. 23 ч.1 Закону).

Спори щодо формування та встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вирішуються в судовому порядку (ст. 31 ч. 9 Закону).

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. (ст. 32 ч. ч. 1,2,4 Закону

Колегією суддів встановлено, що 29.08.1974 року на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради Одеської області №377 «Про затвердження актів державної технічної комісії по прийому до експлуатації будівлі пожежного депо з житловими приміщеннями, виконавчий комітет Іллічівської міської ради прийняв рішення №93 від 27.02.2003 року» про видачу свідоцтва про право власності Державі в особі Верховної Ради - Управління УМВС України в Одеській області на обєкти нерухомості по вул. К.Маркса,6-Б в м. Іллічівську, зокрема на учбово-житловий корпус загальною площею 1354,3 м2, житловою 179,1 м2. 04.03.2003 року видано свідоцтво про право власності Держави в особі Верховної Ради - Управління пожежної безпеки УМВС України в Одеській області на обєкти нерухомості по вул. К.Маркса,6-Б в м. Іллічівську, зокрема на учбово-житловий корпус загальною площею 1354,3 м2, житловою 179,1 м2. (а.с.11-13 т.1).

31.08.2006 року, замість свідоцтва про право власності Держави в особі Верховної Ради - Управління УМВС України в Одеській області на обєкти нерухомості по вул. К.Маркса,6-Б в м. Іллічівську на обєкти нерухомості від 04.03.2003 року, видано нове свідоцтво про право власності (а.с.9 т.1).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 зареєстровані й проживають у кімнаті №4 по вул. В. Шума,6-Б (колишня вул. ОСОБА_6) в м. Чорноморську Одеської області, зокрема ОСОБА_2 зареєстрований з 1984 року, ОСОБА_3 з 1986 року, ОСОБА_4 з 1994 року, а ОСОБА_5 з 2000 року (а.с.14, 41-44 т.1).

19.01.2011 року між позивачем і ОСОБА_2 укладено договір найму жилого приміщення на квартиру/кімнату №4 по вул. В. Шума,6-Б (колишня вул. ОСОБА_6) в м. Чорноморську Одеської області зі складом сімї 4 особи: ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3 і сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.132-134 т.2).

Зазначене жиле приміщення становить собою ізольовану квартиру загальною площею 63,1 м1, жилою площею 44 м2 і складається з 3 кімнат, жиле приміщення обладнане водопроводом, центральним опаленням, каналізацією і електропостачанням з лічильником.

В період з 2010 по 2014 роки позивач нараховував плату за надані житлово-комунальні послуги, а відповідачі періодично і частково сплачували за надані житлово-комунальні послуги (а.с.45-135, 142-146 т.1).

Актом ревізії фінансово-господарської діяльності ГУ ДСНС за період з 01.04.2012 року по 01.06.2014 року, зокрема були встановлені порушення вимог п.п.1,3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо відображення фактичних витрат мешканців гуртожитку щодо споживання електроенергії, що призвело до спричинення збитків ГУ ДСНС (а.с.147-149, 237-249 т.1, а.с.34-94 т.2).

В березні 2014 року ГУ ДСНС звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 і судовим наказом від 17.03.2014 року з ОСОБА_2 на користь ГУ ДСНС стягнуто заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 6190,62 гривень. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10.11.2014 року задоволена заяву ОСОБА_7 і скасовано судовий наказ у справі №2н/501/359/2014 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 6 190,62 гривень та судового збору (а.с.223-227 т.1).

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що

минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ст. 264 ч.2-4 ЦК України).

31.08.2015 року ГУ ДСНС звернулось із позовом до суду про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5М.(а.с.2-5 т.1).

18.12.2015 року і 21.01.2016 року відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 подали заяву про застосування строку позовної давності (а.с.166,198 т.1).

Згідно розрахунків заборгованості за надані відповідачам житлово-комунальні послуги плата за житлово-комунальні послуги складається з послуг за теплопостачання, водопостачання та електропостачання по тарифам, які визначають виконавці/виробники, що здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів відповідно до вимог ст. 31 ч.2 Закону (а.с.234-237 т.2).

Квартирна плата за період з 2010 по 2014 рік була незмінною і складала 1 гривню за 1 м2, тобто 63-64 гривень, оскільки загальна площа жилого приміщення, яке займають відповідачі складає - 63,1 м1, що відповідає вимогам ст. 32 ч.4 Закону.

Зважаючи на те, що тарифи за 2010-2014 роки, які визначені виробниками послуг з теплопостачання, водопостачання та електропостачання, у встановленому законом порядку, не визнані незаконними, квартирна плата з розрахунку 1 гривня за 1 м2 загальної площі відповідає вимогам закону, відповідачі несвоєчасно і не у повному обсязі сплачували за надані житлово-комунальні послуги власнику житлових приміщень ГУ ДСНС, з яким виробники послуг укладали відповідні договори з надання послуг по теплопостачанню, водопостачанню та електропостачанню, вимоги ГУ ДСНС про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Разом з тим, вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково.

Оскільки сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ч.4 ЦК України),позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ст. 264 ч.2-4 ЦК України), беручи до уваги, що у березні 2014 року ГУ ДСНС зверталось із заявою про видачу судового наказу, строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості перервався.

Тому розрахунок заборгованості у даній справі слід визначати з березня 2011 року.

Згідно наданих позивачем розрахунків: в період з березня 2011 року по грудень 2011 року до сплати нараховано 4 023,14 гривень, відповідачі у цей період сплатили 2 771,27 гривень, різниця становить 1 251,87 гривень (4023,14-2771,27); в період з січня 2012 року по грудень 2012 року нараховано 5 274,1 гривень, сплачено 3 407,5 гривень, різниця 1 866,71 гривень (5274,21-3407,05); з січня 2013 року по грудень 2013 року нараховано 5 167,71 гривень, сплачено 4 897,4 гривень, різниця 270,31 гривень (5167,71-4897,4); з січня 2014 року по грудень 2015 року нараховано 6 602,2 гривень, сплачено 3 608,50 гривень, різниця 2 993,7 (6602,2-3608,50).

Загальна сума заборгованості за період з березня 2011 року по грудень 2014 року становить 6 382,59 гривень (1 251,87+1 866,71+270,31+2 993,7), яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку у звязку із неподільністю зобов'язання сплачувати житлово-комунальні послуги.

З відповідачів на користь позивача, відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 121,80 гривень за розгляд справи у суді першої інстанції та 606,32 гривень за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, які документально підтверджені (а.с.6 тр.1, а.с.199 т.2).

Колегія суддів відмовляє у позові про стягнення донарахованих на підставі Акту ревізії фінансово-господарської діяльності ГУ ДСНС за період з 01.04.2012 року по 01.06.2014 року грошових коштів у розмірі 5 499,78 гривень (1 803,42+2 583,08+1 113,28) за період з квітня 2012 року по травень 2014 року, оскільки зазначені грошові кошти є

збитками ГУ ДСНС внаслідок порушення вимог п.п.1,3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і не можуть бути покладені на відповідачів споживачів житлово-комунальних послуг.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково з підстав, які викладені в мотивувальній частині рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 березня 2017 року

скасувати.

Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області () заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з березня 2011 року по грудень 2014 року у розмірі 6 382,59 гривень і судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 121,80 гривень за розгляд справи у суді першої інстанції та 606,32 гривень за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішення законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_8

ОСОБА_9