Справа № 298/1490/17
Нормер провадження 2/298/404/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Тарасевич П.П., вивчивши позовну заяву керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу охорони здоровя Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу охорони здоровя Ужгородської міської ради звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані документи вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху з наступних підстав.

У відповідності до п.п. 5, 6 ч. 2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Згідно ч.4 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Проте вказані вимоги прокурором в повній мірі не виконано.

Зі змісту позову вбачається, що 05.07.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 внесено відомості щодо кримінальних правопорушень за ознаками: ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до абз.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 р. № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчинені злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку).

З наданих до позовної заяви документів не вбачається, що відповідач є саме тією особою, яка повинна відповідати за позовом, оскільки позивачем не надано суду відповідного документу вироку або ухвали суду, які набрали законної сили на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_2, спричинення ним тілесних ушкоджень останньому та його подальше лікування.

Частиною 1 ст.121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 116 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч.1 ст.121 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачеві строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.121 ч.1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу охорони здоровя Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Тарасевич П.П.