Справа № 750/5847/17
Провадження № 2-з/750/71/17
У Х В А Л А

22 листопада 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

19.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою в сумі 829 272 грн. 64 коп. та судового збору в сумі 8000 грн.

22.11.2017 року представник позивача звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_4 і знаходяться у неї або у інших осіб у межах суми заявленого позову або суми основного боргу.

Згідно ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вимогами ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Положеннями ч.3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Зважаючи на те, що в заяві про забезпечення позову відсутнє належне обґрунтування його необхідності, не зазначено на яке саме майно, крім грошових коштів просить накласти арешт, не зазначено доказів та не долучено до матеріалів заяви доказів, що підтверджують наявність у відповідача майна, а також, розмір грошових коштів, які знаходяться у відповідача, що унеможливлює встановити співмірність між заявленим видом забезпечення позову та позовними вимогами, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя