Справа № 359/9684/114-ц
Провадження № 6/359/8026/2016
У Х В А Л А

Іменем України

„08 листопада 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Степаненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про відновлення стягнення за виконавчими листами, виданими Бориспільським мськрайонним судом Київської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна,-

встановив:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2015 року було визнано мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 у вищевказаній цивільній справі (т.2 а.с.55-58).

За заявою ОСОБА_1 від 17.09.2015 року (т.2 а.с.61) Бориспільським міськрайонним судом було видано два виконавчі листи, які 01.10.2015 року були предявлені стягувачем позивачем у справі ОСОБА_1 для примусового виконання до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ( до реорганізації - відділ державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції) (т.2 а.с.88,89).

05.10.2015 року постановами державного виконавця Мариненка О.В. було відкрито виконавчі провадження ВП №48900609 з примусового виконання виконавчого листа №2/359/114, виданого 22.09.2015 Бориспільським міськрайонним судом про зобовязання ОСОБА_4 сплатити на користь ОСОБА_1 боргу 1790 доларів США (т.2 а.с.65), а також виконавче провадження ВП №48900566 з примусового виконання виконавчого листа №2/359/114, виданого 22.09.2015 Бориспільським міськрайонним судом про зобовязання ОСОБА_4 сплатити на користь ОСОБА_1 боргу 2010 доларів США (т.2 а.с.66).

23.06.2016 року відповідач боржник ОСОБА_3 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, посилаючись на те, що відповідно до розписки від 20.08.2015 року та від 29.08.2015 року стягувач отримала від нього 3800 доларів США та 2425 доларів США відповідно, що в сумі складає 6225 доларів США, як зазначено у мировій угоді (т.2 а.с.62-64).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 26 липня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна відмовлено (т.2 а.с.92-96).

Водночас при прийнятті заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконання було зупинено стягнення з ОСОБА_3 на підставі виконавчих листів №2/359/14 від 22.09.2015 року, виданих Бориспільським міськрайонним судом у вказаній справі (а.с.73).

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2016 року скасовано та постановлено нову про задоволення заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, визнано виконавчі листи, видані 22 вересня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області №2/359/114 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу 1790 доларів США та №2/359/14 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 4435 доларів США, такими, що не підлягають виконанню (т.2 а.с.137-140).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, ухвалу апеляційного міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року скасовано, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2016 року залишено без змін (т.2 а.с.176-179).

19.05.2017 року до Бориспільського міськрайонного суду київської області поштою надійшло письмове клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про відновлення стягнення за виконавчими листами, виданими Бориспільським мськрайонним судом Київської області по даній цивільній справі.

Під час судового розгляду клопотання представник позивача ОСОБА_2 подану заяву підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 проти задоволення заяви заперечували.

Так, згідно з письмовими запереченнями представника відповідача ОСОБА_6 (т.2 а.с.204-206) просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відновлення виконавчого провадження від 05.10.2015 №48900609 та виконавчого провадження від 5.10.2015 №48900566 та закрити виконавчі провадження за виконавчими листами, посилаючись на те, що на момент постановлення ухвали про затвердження мирової угоди вона не відносилась до рішень, що підлягають виконання державною виконавчою службою, а також, що системний аналіз норм показав, що у разі невиконання однією стороною зі сторін зобовязання за умовами мирової угоди, інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. Зазначає, що Верховний Суд України по цивільній справі №6-274цс15 від 23 вересня 2015 року висловив правову позицію, щодо таких спорів, яка є обовязковою для всіх.

Після оголошеного за клопотанням представника відповідача перерви, в призначене судове засідання 08.11.2017 року сторони не зявились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_2 до канцелярії суду 08.11.2017 року подана заява з проханням розглядати заяву про відновлення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у її відсутність.

Представником відповідача ОСОБА_6 08.11.2017 року до канцелярії суду подане клопотання відкладення розгляду даної справи, посилаючись на поважність причини її неможливості взяти участь в судовому засіданні, оскільки в цей час буде знаходитись у Вищому Спеціалізованому Суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Без її участі просить не проводити розгляд даної справи.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3, який був присутній в судовому засіданні 24.10.2017 року, в призначене судове засідання 08.11.2017 року не зявились, причини неявки суду не повідомили.

Неявка стягувача і боржника та їх представників не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд враховує, що розгляд поданої заяви був здійснений за участі сторін, які надали свої пояснення, зокрема в особі своїх представників, судом за участі сторін досліджені письмові матеріали цивільної справи, а також інформація та документи, витребувані судом з Бориспільського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області.

При цьому суд також враховує вимоги ч.2 ст.27 та ч.3 ст.369 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подана представником позивача- стягувача у виконавчому провадженні заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в ході розгляду судом встановлено, що в порядку визначеному ч.2 ст.368 ЦПК України у даній справі було видано два виконавчі листи про зобовязання ОСОБА_3 сплатити ОСОБА_1 ? частину депозитного вкладу у розмірі 4435 доларів США до 31.08.2015 року та грошову компенсацію вартості ? частини автомобіля НОМЕР_1 у розмірі 39486 гривень, що згідно курсу валют НБУ на 20.08.2015 року еквівалентно 1790 доларів США (т.2 а.с.224,226).

Також встановлено, що на виконанні в Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби знаходяться відкриті виконавчі провадження ВП №48900609 та ВП №48900566 з примусового виконання вищезазначених виконавчих листів №2/359/114, виданих 22.09.2015 року, які не були зупинені, що вбачається з відповіді головного державного виконавця Хорошої Н.В. від 24.10.2017 №32160 та долучених до відповіді копій постанов про відкриття виконавчих проваджень (т.2 а.с.222,223,225).

Відповідно до вимог ч.2 та 3 ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Враховуючи, що на даний час виконавчі листи не визнані такими, що не підлягають виконанню, а також, враховуючи, що при прийнятті заяви відповідача, боржника ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, в силі вимог ч.2 ст.369 ЦПК України суд своєю ухвалою зупинив стягнення за виконавчими листами (т.2 а.с.73), проте розглянувши заяву, в ухвалі від 26 липня 2016 року (т.2 а.с.92-96) не зазначив, про те, що стягнення за виконавчими листами підлягає відновленню, подана представником позивача, стягувача у виконавчому провадження, заява про відновлення стягнення з ОСОБА_3 на підставі виконавчих листів №2/359/114, виданих Бориспільським міськрайонним судом 22.09.2015 року підлягає задоволенню

При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ст.ст.11, 383 ЦПК України питання оскарження дій та рішень державного виконавця при відкритті виконавчих проваджень розглядається судом в порядку, визначеному ст.ст. 383-386 ЦПК України за відповідними скаргами сторін у виконавчому провадженні, що було розяснено сторонам при дослідженні письмових заперечень представника відповідача, боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_3, а також, що питання закриття виконавчих проваджень не віднесено до компетенції суду.

Суд також зазначає, що висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-274цс15, не спростовують вищенаведених висновків суду, оскільки у вказані справі Верховний Суд України прийшов до висновку, що системний аналіз зазначених норм показав, що у разі невиконання однією зі сторін зобовязань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

Отже вирішувалось питання щодо права звернення до суду за захистом порушеного права та обраного позивачем у вказаній справі способу його захисту про спонукання до виконання мирової угоди, що не спростовує вищенаведених висновків суду про те що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили може бути виданий виконавчий лист, а також що видані виконавчі листи не визнані такими, що не підлягають до виконання у і ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2016 року, якою було відмовлено в задоволенні відповідної заяви відповідача, залишена без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року (т.2 а.с.176-179).

При цьому суд також враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України». Обов'язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Наведене означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.369 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про відновлення стягнення за виконавчими листами, виданими Бориспільським мськрайонним судом Київської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна - задовольнити.

Відновити стягнення за виконавчими листами №2/359/114, виданими 22 вересня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, стягувачем за якими є ОСОБА_1, боржником ОСОБА_3.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний протягом пяти днів з дня її проголошення. Для осіб, які не були присутні в судовому засіданні - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Муранова-Лесів