Cправа № 563/737/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2017

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Кулика Є.В.

при секретарі Федичканич В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 вересня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дочок - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Позовні вимоги обгрунтував тим, що з відповідачем подружнє життя не склалось, на протязі спільного проживання виникали постійні сварки та скандали з різних побутових умов. Саме такі обставини призвели до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, з понад три роки не проживають разом, не ведуть спільне господарство та бюджет, тому позивач просить суд розірвати зазначений шлюб з відповідачем, оскільки він існує лише формально, неповнолітніх дочок залишити проживати з ним.

Сторони в судове засідання не з'явилися, але подали заяви суду, в яких справу просять розглянути без їх участі, поданий позов позивач повністю підтримує, а відповідач проти позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає необхідним задоволити позов в повному обсязі.

Судом встановлено, що 19 вересня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Новокорецькою сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис № 14, (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 19.09.2003 року).

Від шлюбу мають неповнолітніх дочок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 19.07.2004 року) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 19.09.2003 року).

Суд вважає, що причини, які спонукали сторони до розірвання шлюбу є обгрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають понад три роки окремо, тому подальше спільне життя подружжя та сім'ї є неможливим.

Відповідно до ч.3 ст 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Що ж стосується вимоги про залишення дітей проживати з батьком, то суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання неповнолітніх дочок з батьком, оскільки відповідач ОСОБА_2 визнала позов та згідна з вказаною вимогою. Також необхідно зауважити, що залишення дітей проживати з батьком не позбавляє матір права на особисте спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні.

Розгляд справи здійснювався за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України, ст.ст.10, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити повністю.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 вересня 2003 року Новокорецькою сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис № 14 - розірвати.

Неповнолітніх дочок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з батьком - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд Рівненської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Є.В. Кулик