Справа № 653/2523/17
Провадження № 2/653/986/17
РІШЕННЯ

іменем України

02 листопада 2017 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Митрохіної К.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі посилаючись на те, що вона відповідно до розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації є опікуном дітей, позбавлених батьківського піклування: а саме: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Матірю дітей є ОСОБА_3, яка рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2017 року позбавлена стосовно своїх дітей батьківських прав. Відомості про батька дітей записано на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Відповідач в добровільному порядку на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, їх життям не цікавиться. Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав не звільняє ОСОБА_3 від обовязку утримувати дітей, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в судовому порядку на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітей повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, пояснивши, що працює вихователем в дитячому будинку та призначена опікуном над дітьми відповідачки, яка позбавлена щодо них батьківських прав, тому просить в судовому порядку стягнути на її користь аліменти, для утримання дітей. На сумі 1000 грн. на кожну дитину не наполягає.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, пояснивши, що ОСОБА_3 не заперечує сплачувати аліменти на утримання дітей, проте має змогу сплачувати аліменти в розмірі не більше 500 грн. на кожну дитину щомісячно.

Суд, вислухавши позивачку, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 є матірю неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5, 6, 7).

Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян по державну реєстрацію народження, записи про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, вносились на підставі ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 8, 9, 10).

Заочним рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2017 року ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13-14, 15).

Згідно розпоряджень голови Генічеської районної державної адміністрації № 327 та № 328 від 10 липня 2017 року, малолітнім дітям ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено юридичний статус дитини позбавленої батьківського піклування та призначено опікуна над дітьми ОСОБА_1 (а.с.11, 12).

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка є опікуном дітей, які позбавлені батьківського піклування, працює вихователем у дитячому будинку, отримує соціальну допомогу на дітей, стан здоровя позивачки та дітей нормальний, інших утриманців у позивачки не має. Відповідачка позбавлена, щодо своїх трьох малолітніх дітей батьківських прав, постійного місця роботи не має, проте працює не офіційно, за наймом, стан її здоровя нормальний, утриманців не має.

Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивачки, відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, оскільки неповнолітні діти потребують матеріальної допомоги, а їх матір, яка позбавлена відносно них батьківських прав спроможна та зобовязана надавати їм матеріальну допомогу, за таких обставин, та враховуючи факт неспроможності позивачки самостійно забезпечити дітей всіма необхідними матеріальними благами, необхідними для їх належного фізичного та духовного розвитку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття в судовому порядку.

Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені повністю.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, 26 грудня 2010 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07 серпня 2017 року і до досягнення дітей повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір: (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, 3, банк отримувача ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп..

Рішення в частині стягнення аліментів в період з 07 серпня 2017 року по 02 листопада 2017 року підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_8