Пров. №2/766/3764/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Підгрушко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго», ОСОБА_2 та до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про зняття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.12.2016 року, просив зняти арешт з його майна, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачу на праві власності належить двокімнатна квартира. Позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки від 22.09.2006 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ АКБ «Укрсоцбанк», було накладено арешт на трикімнатну квартиру №28, при цьому власником квартири зазначено ОСОБА_4 Оскільки спірна квартира належить позивачу, то накладення арешту є неправомірним та позбавляє його можливості розпорядитися належним йому нерухомим майном.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Південенерго» в судове засідання не зявився, подав до суду свої письмові пояснення, в яких проти задоволення позову не заперечував з огляду на те, що вважає іпотечний договір між іншими відповідачами незаконним.

Представники відповідачів ОСОБА_4 та ПАТ «Укрсоцбанк» позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову та надали свої письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

Згідно із ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Судом встановлено, що будинок №131-А по вул. І. Кулика у м. Херсоні прийнято в експлуатацію та позивачу видано відповідне свідоцтво про право власності на двокімнатну квартиру №28, загальною площею 106,8 кв.м, житловою площею 48,6 кв.м, що згідно технічних документів, знаходиться на першому поверсі у вказаному будинку.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру №28 по вул.І. Кулика, буд. 131-А, власником якої є позивач, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 накладено заборону.

Згідно іпотечного договору, укладеного 02.09.2006 року між ОСОБА_4 та ПАТ АКБ «Укрсоцбанк», предметом іпотеки є майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, що знаходить знаходиться на третьому поверсі, загальною площею 170 кв.м.

Таким чином, хоча номера квартир, власником якої є позивач та майнові права на яку є предметом іпотеки, і збігаються, однак відповідно до матеріалів цивільної справи, технічної документації, долученої до матеріалів справи, матеріалів інвентарної справи, це є різним нерухомим майном з різними технічними характеристиками.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що оскільки позивач є власником спірної квартири, вматеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність невиконаних зобовязань позивача та які б підтверджували обґрунтованість накладення арешту. Отже, позовні вимоги щодо зняття арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки у відповідності до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» на позовні вимоги про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна поширюється передбачений статтею 257 ЦК України трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт належного їй майна. Інформаційна довідка (з якої позивач довідався про існування арешту) сформована 03.07.2016 року, позивач звернувся до суду з позовом 26.10.2016 року, тобто в межах трирічного строку.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. по 183,73 грн. з кожного відповідно.

Керуючись ст.ст. 16, 190,321, 328, 331,391 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 213-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з належної ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.11.2008 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №592 від 18.11.2008 року, квартири №28 житловою площею 48,6 кв. м, загальною площею 106,8 кв. м, розташованої на першому поверсі шести поверхового будинку №131а по вулиці І.Кулика в м. Херсоні, накладені 22.09.2006 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки від 22.09.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ АКБ "Укрсоцбанк", посвідченого цим же нотаріусом за реєстровим №8912 (реєстраційний номер обтяження 3772746) .

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Південенерго", ОСОБА_2 та публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. по 183,73 грн. з кожного відповідно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_5