Провадження № 2/331/1542/2017
15.11.2017 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Світлицької В.М.
за участю секретаря Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -,-
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує на навчання. В обґрунтування позовних вимог вказано, що з 09.06.1995 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано 08.07.2003 року. Від шлюбу мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2014 року, з відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно по 1/4 частині із всіх видів заробітку (доходу) на час його навчання, починаючи з 06.12.2013 р. до 31.07.2017 р. З 01.08.2017 року виплата аліментів була припинена. Наразі син є студентом5 курсу Національного юридичного університету ім. Я. Мудрого в м. Харкові, денна форма навчання. Позивач працює в КУ « Центральна лікарня Комунарського району» на посаді економіста, посадовий оклад 2768 грн., інших прибутків не має, матеріально не забезпечена. Відповідач працює водієм у КУ « Запорізької станції екстреної ( швидкої) медичної допомоги». Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) за весь час його навчання, але не більше до 23-х років, починаючи з 19.09.2017 року.
В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заперечень не надав.
Третя особа в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем по справі укладено шлюб 09.06.1995 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 548.
08.07.2003 року шлюб між ними було розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя зроблено актовий запис за № 292.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 302351 виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя.
05 грудня 2013 року син ОСОБА_3 досяг повнолітнього віку
ОСОБА_3 є студентом 1 курсу магістратури Національного університету «Юридична академія імені ОСОБА_4» в м. Харкові, денна форма навчання, яка закінчується в березні 2019 року, що підтверджується довідкою №06-8027 від 08.09.2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання.
Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 61, 88, 107, 207, 208, 209, 212, 214, 215, 292, 294 , 367 ЦПК України, ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.09.2017 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.
Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.М. Світлицька