Єдиний унікальний номер 229/1539/17 Номер провадження 22-ц/775/1844/2017
Головуючий в 1 інстанції: Рагозіна С.О.
Доповідач: Тимченко О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Тимченко О.О.,

суддів: Корчистої О.І., Мірути О.А.,

за участю секретаря: Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів послуг з централізованого водопостачання і водовідведення,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 13 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 до КП «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів послуг з централізованого водопостачання і водовідведення задоволено частково: зобов'язано КП «Компанія «Вода Донбасу» поновити на абонентському обліку лічильник холодної води КВ-1,5 заводський № 385830, який встановлений в квартирі за адресою: АДРЕСА_1; здійснити за власний рахунок періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, лічильника холодної води КВ-1,5 заводський № 385830; провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1, відкритий на ім'я ОСОБА_1 з 01 вересня 2016 року з урахуванням показань лічильника холодної води КВ-1,5 заводський № 385830, який встановлений в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні решти позову відмовлено.

З зазначеним рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що спірні правовідносини регулюються законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року № 113/98-ВР; діючий на час виникнення спірних правовідносин Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання і водовідведення, затверджений постановою КМУ № 869 від 01 червня 2011 року, який включав в себе тільки витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування і ремонт засобів вимірювальної техніки, які є власністю ліцензіата, тобто компанії; безоплатні послуги з періодичної повірки лічильників до складу тарифу, відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 листопада 2015 року № 2869 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу» не включені, тому безоплатне надання послуг з повірки приладів обліку води є порушенням ліцензійних умов ведення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення; 25 серпня 2017 року набула чинності постанова НКРЕКП № 1015 від 10 серпня 2017 року «Про внесення зміни до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 листопада 2015 року № 2869, згідно якої зі структури тарифів виключені витрати на обслуговування та заміну засобів обліку води; постанова КМУ від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 20 травня 2009 року № 529, як і раніше відносить послуги з періодичної повірки, обслуговування й ремонту квартирних приладів обліку води до типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Також апелянт зазначив, що у суду були відсутні підстави для зобов`язання КП «Компанія «Вода Донбасу» провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з 01 вересня 2016 року з урахуванням показань лічильника холодної води, оскільки позивачем не була своєчасно проведена повірка приладу обліку води, строк якого на підставі даних технічного паспорту настав 08 листопада 2015 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили її відхилити.

Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить телефонограма № 4948 від 26.10.2017 року ( а.с.139 т.2).

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача , оскільки відповідно до вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає виходила з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п. 15 постанови Пленум Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Відповідачем рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог тому в іншій частині апеляційним судом не перевіряється.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив, що правовідносини, які склалися між сторонами регулюються Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014, № 1314-VII, який набрав чинності 01 січня 2016 року, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин, Порядком подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 474 від 08 липня 2015 року, надав належну оцінку правовідносинам.

Задовольняючи позовні вимоги про поновлення на абонентському обліку лічильника холодної води, який встановлений в квартирі за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання відповідача здійснити за власний рахунок періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, цього лічильника холодної води; зобов`язання відповідача провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку, відкритому на ім'я позивача, з 01 вересня 2016 року з урахуванням показань лічильника холодної води, який встановлений в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини між сторонами виникли з 01 вересня 2016 року, регулюються Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», чинного на час виникнення спірних відносин, позивач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, виконавцем яких є КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, тому саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку квартирного засобу обліку води, встановленого у квартирі позивача, його обслуговування і ремонт, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Витрати, понесені відповідачем включені у тариф на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення, затвердженого постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10 березня 2016 року № 303. Відповідачем не доведено несправності засобу обліку холодної води, встановленого в квартирі позивача, що стало підставою для нарахування оплати за водопостачання і водовідведення за нормами споживання за кількістю осіб, зареєстрованих в квартирі.

Такий висновок суду є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є споживачем послуг по постачанню холодної води та водовідведенню, які надає відповідач, у АДРЕСА_1. В цій квартирі згідно з актом від 15 грудня 2011 року був введений в експлуатацію вузол обліку холодної води - лічильник КВ-1,5 заводський № 385830 (а.с.40-41 т.1).

Відповідно до протоколу наради Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства від 01 вересня 2016 року з питання виключення приладів обліку, які втратили статус комерційних для розрахунку з населенням, з реєстру програми по обліку фізичних осіб, було розглянуто питання переводу на нормативний розрахунок споживачів, строк повірки приборів обліку води яких сплив станом на 01 серпня 2016 року. Вирішено виключити з реєстрів приборів обліку, які не пройшли державну повірку, станом на 01 серпня 2016 року, і зняти з обліку з 01 вересня 2016 року з переведенням на нормативний розрахунок, зокрема, прибор обліку води КВ-1,5 за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1, відкритий на ім'я ОСОБА_1 (а.с.24-25 т.1).

Відповідно до повідомлення ОСОБА_1 від адміністрації Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, по його особовому рахунку сплив строк повірки приборів обліку води до 01 серпня 2016 року і нарахування за послуги водопостачання з 01 серпня здійснюється за нормами водоспоживання, що складає на 1 людину 148,71 грн. в держсекторі (за нормою споживання 260 л/доба) та 88,25 грн. в приватному секторі (за нормою споживання 290 л/доба). Станом на 01 вересня 2016 року борг складає 90,13 грн. (а.с.39).

Згідно п.4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 № 1314-VII, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин, періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015№ 474 затверджено Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (далі Порядок), відповідно до п. 6 якого, періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців.

Виконавцем, відповідно до цього Порядку є суб'єкт господарювання, який надає споживачу послуги з централізованого постачання холодної води та/або водовідведення.

Згідно п.п. 7,11,12,14 цього Порядку, виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

На час проведення періодичної повірки або ремонту засобу вимірювальної техніки виконавець встановлює тимчасовий засіб вимірювальної техніки.

Після демонтажу засобу вимірювальної техніки виконавець забезпечує його транспортування для проведення періодичної повірки або ремонту.

Після проведення періодичної повірки або ремонту виконавець у строк, зазначений в акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки, забезпечує транспортування засобу вимірювальної техніки для його монтажу. Транспортування засобу вимірювальної техніки здійснюється таким чином, щоб не вплинути на його метрологічні характеристики.

Отже за змістом наведених норм періодична повірка засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги.

При цьому здійснення повірки засобів вимірювальної техніки, яка включає демонтаж, транспортування до місця повірки та монтаж також покладається на суб'єкта господарювання, що надає послуги. Саме суб'єкт господарювання має демонтувати засіб обліку, визначитися із спеціалізованою організацією, яка проведе повірку, транспортувати до місця повірки і назад споживачу та встановити засіб обліку.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося сторонами (а.с. 78), позивач мешкає в АДРЕСА_1, відповідач КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства надає позивачу послуги з централізованого водопостачання в будинку, за місцем мешкання позивача.

Відповідно до п. 3.4. Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затвердженого постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.03.2016, № 303, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2016 р. за N 499/28629, до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води та/або водовідведення (далі - збут послуг) включаються витрати, безпосередньо пов'язані зі збутом послуг споживачам, а саме, витрати на проведення робіт з періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку холодної води для мешканців багатоквартирного житлового фонду, у тому числі на їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, а також витрати на формування обмінного фонду засобів обліку холодної води.

Як передбачено п.п. 9,10,15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:

з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;

з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи з роз'яснень, викладених в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», при з'ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов'язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом, зокрема статтею 61 ЦПК.

Таким чином, враховуючи, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення є відповідач, що не заперечувалось його представником під час розгляду справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог щодо поновлення на абонентському обліку лічильника холодної води КВ-1,5 заводський № 385830, який встановлений в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язання відповідача здійснити за власний рахунок періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж цього лічильника холодної води. Суд також обґрунтовано задовольнив вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку, відкритому на ім'я позивача, з 01 вересня 2016 року з урахуванням показань лічильника холодної води, який встановлений в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, оскільки відповідачем не доведено несправності засобу обліку холодної води, встановленого в квартирі позивача, що стало підставою для нарахування оплати за водопостачання і водовідведення за нормами споживання за кількістю осіб, зареєстрованих в квартирі.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року № 113/98-ВР, діючим на час виникнення спірних правовідносин (08 листопада 2015 рік) є неспроможними з наступних підстав.

Відповідно до п.7 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474, виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

Згідно технічного паспорту лічильника обліку води КВ-1,5, встановленому за адресою мешкання позивача, дата наступної повірки лічильника - 08 листопада 2015 року. Даних, щодо виконання відповідачем п.7 вищезазначеного Порядку, матеріали справи не містять.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач 01 серпня 2016 року отримав повідомлення відповідача про те, що нарахування за послуги водопостачання з 01 серпня 2016 року буде здійснюватися за нормами споживання, оскільки по його особовому рахунку сплив строк повірки прибору обліку води.

Таким чином, оскільки обов`язок інформування споживача про настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки покладено на виконавця послуг, повідомлення про те, що нарахування за послуги водопостачання з 01 серпня 2016 року буде здійснюватися за нормами споживання, позивач отримав 01 вересня 2016 року, датою виникнення спірних правовідносин є саме 01 вересня 2016 року, які, відповідно, регулюються Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», в редакції, чинній на час їх виникнення.

Твердження відповідача про те, що діючий на час виникнення спірних правовідносин Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання і водовідведення, затверджений постановою КМУ № 869 від 01 червня 2011 року, включав в себе тільки витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування і ремонт засобів вимірювальної техніки, які є власністю ліцензіата, тобто компанії, не заслуговує на увагу колегії суддів, оскільки цей Порядок визначає механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води.

Крім того, на час виникнення спірних правовідносин, діяв Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затверджений постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.03.2016 № 303, відповідно до якого до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води та/або водовідведення (далі - збут послуг) включаються витрати на проведення робіт з періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку холодної води для мешканців багатоквартирного житлового фонду, у тому числі на їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, а також витрати на формування обмінного фонду засобів обліку холодної води (п. 3.4).

З огляду на вищевикладене, також є необґрунтованими посилання відповідача на постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 листопада 2015 року № 2869 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу» та від 10 серпня 2017 року № 1015 «Про внесення зміни до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 листопада 2015 року № 2869», якими не включені або виключені витрати з проведення періодичної повірки до/зі складу тарифів.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що постанова КМУ від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», як і раніше відносить послуги з періодичної повірки, обслуговування й ремонту квартирних приладів обліку води до типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з постанови КМУ від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», цією постановою затверджено Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а не перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

До визначення на законодавчому рівні виконавців певних послуг (Закон від 10 квітня 2014 року № 1198-VIII, який набрав чинності 26 квітня 2014 року) питання визначення виконавців житлово-комунальних послуг (в тому числі з централізованого постачання холодної і гарячої води, водовідведення) статтею 7 Закону № 1875-IV було віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

Рішення Дружківської міської ради від 28 серпня 2013 року № 6/36-16, яким міською радою вирішено виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення визначити комунальне підприємство «Комсервіс» Дружківської міської ради, визнано таким, що втратило чинність рішенням цієї ж ради від 27.04.2016 року № 7/8 (а.с. 4-5, 6 т.2).

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Також спростовуються висновками суду першої інстанції доводи скарги про відсутність у суду підстав для зобов`язання КП «Компанія «Вода Донбасу» провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з 01 вересня 2016 року з урахуванням показань лічильника холодної води, оскільки позивачем не була своєчасно проведена повірка приладу обліку води, строк якого на підставі даних технічного паспорту настав 08 листопада 2015 року, з якими погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.308 ЦПК України та роз'яснень що містяться у п. 18 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12, що законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, а тому апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 307 ч.1 п. 1, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.І.Корчиста

О.А. Мірута