АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/2872/17
Провадження № 22-ц/792/1122/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

за участю секретаря: Кошельника В.М.

сторін: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства по газифікації та газопостачанню „Хмельницькгаз" про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинення дій,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_2, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що в порушення її прав як споживача комунальних послуг, ПАТ по газифікації та постачанню „Хмельницькгаз", без згоди всіх власників квартир у житловому будинку, де проживає позивач, нав'язує встановлення загальнобудинкового лічильника газу, хоча ще у 2013 році мешканці цього будинку писали заяви до ПАТ „Хмельницькгаз" на встановлення безкоштовних індивідуальних лічильників газу у своїх власних квартирах.

18 жовтня 2016 року працівники товариства намагались встановити загальнобудинковий лічильник газу на житловий будинок НОМЕР_2, де проживає позивач. Однак, ініціативна група з мешканців будинку не допустили цього, внаслідок чого працівниками відповідача по справі було складено акт про порушення вимог кодексу газорозподільчих систем. З викладеним відповідачем в акті ОСОБА_2 не погоджується, не визнає, вважає його незаконним, і що ПАТ „Хмельницькгаз" не має права ставити загальнобудинковий лічильник газу.

У зв'язку з цим позивач просила суд визнати дії незаконними та зобов'язати ПАТ „Хмельницькгаз" провести їй перерахунок заборгованості, особистий рахунок НОМЕР_1, яка виникла внаслідок прийняття комісією ПАТ „Хмельницькгаз" рішення проводити нарахування фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовим споживачам за відповідний календарний місяць за граничними об'ємами споживання природного газу для населення в разі наявності газової плити та централізованого гарячого водопостачання по 9,8 м куб на одну людину в місяць.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Вважає рішення прийнятим на підставі неповністю з'ясованих обставин справи, з порушенням норм матеріального права.

Посилається на те, що судом не враховано, що у зв'язку з відмовою мешканців будинку від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, ПАТ „Хмельницькгаз", в порушення Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЗУ „Про захист прав споживачів" та іншого законодавства, нараховує сім'ї позивача по 9,8 м куб людино-місяць замість встановлених Постановою КМУ від 23 березня 2016 року №203 - 4,4 м куб. На підставі цього позивачу та її сім'ї дуже дорого платити за спожитий природний газ. Тому вважає дії відповідача такими, що прямо порушують ст. 21 ЗУ „Про захист прав споживачів", а саме: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; визначення належним чином ціни продукції.

На думку апелянта, підвищення повинно бути законним і відповідати існуючому законодавству та конституційним гарантіям згідно ст. 22 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Крім того, як зазначено в апеляційній скарзі, підняття тарифу на 285% є незрозумілим з точки зору міжнародних зобов'язань України, оскільки МВФ вимагав підвищення тарифу лише на 40%.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивач проживає у квартирі №211 багатоквартирного житлового будинку НОМЕР_2, що розташований по АДРЕСА_1. Вказаний будинок підключений до газової мережі ПАТ „Хмельницькгаз", що підтверджується заявою-приєднанням до договору розподілу природного газу від 01.03.2016 року (а. с. 38).

18 жовтня 2016 року ПАТ „Хмельницькгаз" складено акт про порушення вимог кодексу газорозподільчих систем №689 про не допуск до газорозподільчої системи та відмова від встановлення загальнобудинкового лічильника за рахунок Оператора ГРМ (ПАТ „Хмельницькгаз") (а. с. 5).

28 жовтня 2016 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС, згідно протоколу №23 вирішено задовільнити акт №689 від 18 жовтня 2016 року в повному обсязі (а. с. 6).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що у зв'язку з відмовою позивача від встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу за рахунок Оператора ГРМ дії відповідача є правомірними, підстави для проведення перерахунку заборгованості позивача за фактично спожитий природний газ відсутні.

З таким висновком погоджується колегія суддів Апеляційного суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України „Про забезпечення комерційного обліку природного газу" постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Згідно п. 10 глави 2 Розділу Х Кодексу ГРС установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу".

Ст. 3 ЗУ „Про забезпечення комерційного обліку природного газу" передбачено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ІХ Кодексу ГРС за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Тобто, отримання згоди окремого мешканця на встановлення загальнобудинкового приладу обліку, чинним законодавством України не передбачено.

П. 4 Тимчасового Положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2002 року N620 передбачено, що можливість об'єднання споживачів в єдину групу для поліпшення ведення обліку природного газу визначається схемою газопостачання. Рішення про необхідність об'єднання споживачів в єдину групу приймає оператор газорозподільної системи.

Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом ГРС.

Встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов'язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Ч. 1 ст. 5 ЗУ „Про забезпечення комерційного обліку природного газу" встановлено, що у разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Також Кодексом ГРС (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу) передбачено, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Згідно з положеннями додатку 10 до Кодексу ГРС, граничний обсяг споживання на 1 людину на місяць залежить від типу та комбінації обладнання і на сьогодні становить: 9,8 м куб - за наявності плити газової та централізованого гарячого водопостачання; 18,3 м куб - за наявності плити газової у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача; 23,6 м куб - за наявності плити газової та водонагрівача.

З наведеного вище законодавства та нормативно-правових актів слідує, що працівники ПАТ по газифікації та газопостачанню „Хмельницькгаз" проводили встановлення загальнобудинкового лічильника газу у будинку АДРЕСА_1 з дотриманням чинного законодавства, порушень в їхніх діях не вбачається, а відтак, вимоги про визнання дій ПАТ по газифікації та газопостачанню „Хмельницькгаз" незаконними та про проведення перерахунку заборгованості ОСОБА_2 за фактично спожитий природний газ, задоволенню не підлягають.

Посилання апелянта, що судом неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми матеріального права, є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що відповідач незаконно нараховує сім'ї позивача по 9,8 м куб людино-місяць замість встановлених Постановою КМУ від 23 березня 2016 року №203 - 4,4 м куб, і що такі дії відповідача є порушенням ст. 21 ЗУ „Про захист прав споживачів", суперечать положенням Кодексу газорозподільних систем, затвердженому Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року N 2494.

Позивач не позбавлений права встановити квартирний лічильник газу окремо на квартиру за власні кошти.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що місцевим судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/ А.В. Купельський

Суддя /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя /підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Мазурок О.В. Категорія: 57

Доповідач - Купельський А.В.