Справа № 594/754/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року м. Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 15 липня 2004 року померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить будинковолодіння по вул. Дяківка, 20 в с. Вовківці Борщівського району Тернопільської області та земельна ділянка площею 1, 44 га, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Борщівського району.

Поряд з тим, зазначила, що на дану спадщину вона претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя, а саме, 23 липня 2002 року, померла склала заповіт, яким заповіла все своє майно їй. Після її смерті прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем.

Проте свої спадкові права на будинковолодіння та земельну ділянку, що належали ОСОБА_5 оформити не може, оскільки приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння та у звязку з виявленими розбіжностями в наданих документах, зокрема, у державному акті на право приватної власності на землю прізвище спадкодавця записано як «Бензера», в той час, як у свідоцтві про одруження, у заповіті та свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця записано як «Бендзера».

А тому, просила суд визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Дяківка, 20 в с. Вовківці Борщівського району Тернопільської області та право власності на земельну ділянку площею 1, 44 га, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Борщівського району та належить останній на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №717422, виданого ОСОБА_3 сільською радою Борщівського району 21 серпня 2002 року.

Позивач ОСОБА_1 представник позивача адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися. В поданій до суду заяві представник позивача просить розгляд справи провести без їх участі, при цьому зазначає, що позов підтримують повністю.

Представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сільських рад в судове засідання не зявилися. Від сільського голови ОСОБА_4 сільської ради ОСОБА_7 та в.о. сільського голови ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_8 до суду надійшли заяви, в яких такі просили справу слухати у відсутності представника відповідача, зазначивши, що позов визнають.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

15 липня 2004 року в смт. Воловець Воловецького району Закарпатської області померла мати позивача ОСОБА_5, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 175839, виданого 29 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Воловецького районного управління юстиції у Закарпатській області.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить будинковолодіння по вул. Дяківка, 20 в с. Вовківці Борщівського району Тернопільської області та земельна ділянка площею 1, 44 га, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Борщівського району.

Ще за життя, а саме 23 липня 2002 року ОСОБА_5 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все те, що за законом належатиме їй на день її смерті заповіла позивачу ОСОБА_9, що сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 23 липня 2002 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 75.

Після смерті ОСОБА_5, позивач фактично прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння, а на земельну ділянку у звязку з тим, що у державному акті на право приватної власності на землю прізвище спадкодавця записано як «Бензера», в той час, як у свідоцтві про одруження, у заповіті та свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця записано як «Бендзера». Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 №576/02-14 від 15.09.2015 року, матеріалів спадкової справи № 225/2015 відкритої щодо майна померлої ОСОБА_5 15.09.2015 року.

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживала померла ОСОБА_5 відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) в такому була зареєстрована та проживали ОСОБА_5, окрім останньої в житловому будинку тимчасово проживала та була зареєстрованою в якості квартиранта ОСОБА_11, однак, як вбачається з поданої такою заяви жодної участі своєю працею у господарському дворі, що належить ОСОБА_5 не приймала, тому не претендує та не може претендувати на будь-яку частку у дворі. Наведене стверджено копією особового рахунку з погосподарської книги за 1991 1995 роки, особовий рахунок 16 на імя ОСОБА_5, заявою ОСОБА_11

Відповідно до норм статей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_5, як єдиний член колгоспного двору, на відповідній правовій основі набула права на будинковолодіння № 20, в якому проживала, та яке розташоване по вул. Дяківка в с. Вовківці Борщівського району Тернопільської області, проте, за життя, у визначеному порядку своє право власності на вказаний нерухомий обєкт не оформила, та у відповідному органі не зареєструвала.

За даними довідки №854, виданої ОСОБА_4 сільською радою Борщівського району Тернопільської області 08.10.2015 року, земельна ділянка пл. 0,21 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала гр. ОСОБА_5 до дня її смерті, знаходиться в межах с. Вовківці по вул. Дяківка. Рішення про передачу у власність земельної ділянки у сільській раді немає.

Інші спадкоємці, які б заявили своє право на спадкове майно відсутні.

Зазначене випливає з матеріалів спадкової справи № 225/2015 відкритої щодо майна померлої ОСОБА_5 15.09.2015 року.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 14.06.2017 року, виготовленої КП «Борщівське РБТІ», інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 20 по вул. Дяківка в с.Вовківці Борщівського району становить 20071 грн.

Також судом встановлено, що на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради від 20.05.2002 року №8, 21.08.2002 року ОСОБА_3 сільською радою, ОСОБА_12 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,44 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради, серія Р2 №717422. Проте, під час виготовлення технічної документації про передачі земельних часток (паїв) громадянам із земель агрофірми «Вікторія» ОСОБА_3 сільської ради Борщівського району Тернопільської області, у написанні прізвища допущено помилку і замість ОСОБА_5 записано ОСОБА_12, що в подальшому призвело і до допущення даної помилки в державному акті.

Згідно інформаційної довідки №281/0/192-17 від 12.06.2017 року, виданої Відділом у Борщівському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,44 га належної ОСОБА_12 згідно державного акту на право власності на землю серії Р2 №717422 станом на 12.06.2017 року становить 33657,40 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, має право на спадщину, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_5 і за нею слід визнати право власності на будинковолодіння №20 по вул. Дяківка в с.Вовківці Борщівського району Тернопільської області та право власності на земельну ділянку площею 1,44 га., що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Борщівського району Тернопільської області.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88. 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 15 липня 2004 року в смт. Воловець Воловецького району Закарпатської області, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Дяківка, 20 в с. Вовківці Борщівського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 15 липня 2004 року в смт. Воловець Воловецького району Закарпатської області, право власності на земельну ділянку площею 1,44 га, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Борщівського району Тернопільської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р2 № 717422.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: