Справа № 148/2013/17
Провадження №2/148/865/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.,

секретаря Грох Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вказана вище справа.

В судовому засіданні сторони звернулись до суду з мировою угодою, яку просили визнати та закрити провадження у справі. Відповідно до умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо поділу майна на наступних умовах:

1) позивачу виділяється в натурі наступне майно:

- земельна ділянка виробничого призначення, площею 0,0878 га, кадастровий

номер: :01:012:0037. яка розташована по вул. Леніна № 67 в м. Тульчин

Тульчинського району Вінницької області;

- земельна ділянка виробничого призначення, площею 0,192 га, кадастровий номер: :01:012:0168, яка розташована по вул. Леніна, 67 п в м. Тульчин Тульчинський район Вінницька область;

- автомобіль, марки VOIKSWAGEN, реєстраційний № НОМЕР_1, модель LT 35,

білого кольору, номер кузова № WV1ZZZ2DZ5H022587. рік випуску 2005.

- матеріальні цінності - будівельні матеріали, інструменти виробничого

призначення (станки, циркулярки і таке інше), офісна техніка (комп'ютера, принтери та

інш.), вироби різного призначення та вироби, які були вироблені позивачем, незалежно де

вони знаходяться.

2) позивач зобов'язується сплатити грошову компенсацію за розподілене майно у розмірі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень 00 коп., після винесення ухвали.

3) відповідачу виділяється в натурі наступне майно:

- автомобіль, марки MERCEDES -BENZ, VITO 115 CDI, пасажирський - В, реєстраційний № НОМЕР_2, білого кольору, номер кузова НОМЕР_3, рік випуску 2008;

- автомобіль, марки VOIKSWAGEN, модель LT 28, білого кольору, реєстраційний № НОМЕР_4. номер кузова № WV1ZZZ2DZVN007166, рік випуску 2000.

- меблі, збудовані в середині другим поверхом, які виконані у вигляді дерев'яної конструкції з приєднаними до неї дерев'яними сходами, а також весь товар, який знаходиться в цьому бутику, які знаходяться в торговельній орендованій площі, площею 98 кв.м.. яка розташована по вул. М. Леонтовича, 55 Б ( це торговельний центр « Європейський ») на якій збудований бутик за № 150 -148;

- мафа, яка повністю обладнана під торгівлю м'ясними виробами, холодильником,

кондиціонером, полицями, рекламними вивісками. Біля мафу збудована металопластикова

веранда, яка обладнана вхідними дверима, яка знаходиться в торговельній орендованій

площі, площею 7,30 кв.м. місцезнаходження якого зазначене на плані розміщення

торговельних місць Тульчинського ринку.

4) позивач зобов'язуться передати право оренди на:

торговельну орендовану площу в критому павільйоні ПСК «Тульчинський ринок » за № 42, на якій збудований металопластиковий бутик, який розташований по вул. Спартака, 2 в м. Тульчин Вінницької області;

- торговельну орендовану площу, загальною площею 7,30 кв.м. місцезнаходження якого зазначене на плані розміщення торговельних місць Тульчинського ринку, на наступний день після набрання законної сили ухвалою.

При наданні пояснень позивач зазначив, що мирова угода укладається щодо майна подружжя, і те, що в даній угоді і так само в позовній заяві не зазначено та не конкретизовано, які саме будівельні матеріали, інструменти виробничого призначення, вироби різного призначення він просить виділити йому у власність та не зазначено їх вартість, як і не зазначено найменування та вартості товару, який знаходиться на орендованій торговельній площі по вул. М. Леонтовича, 55 Б у м. Тульчині, бутик № 150-148 не має значення для затвердження угоди, оскільки це дуже великий перелік і перелічувати його немає необхідності, оскільки з цього приводу вони з відповідачкою повністю домовились. Як і не має значення те, що він має сплатити відповідачу за розподіл майна в якості компенсації саме 40 000 грн., а не іншу суму, тому що саме на таку суму вони домовились.

Відповідач пояснила, що частина будівельних матеріалів, інструментів виробничого призначення, виробів різного призначення, які позивач просить виділити йому, придбана ним до шлюбу, а деяка частина - в шлюбі. А товар, який знаходиться в бутику № 150-148 орендованої торговельної площі по вул. М. Леонтовича, 55 Б, належить їй і вона з цього приводу здійснює підприємницьку діяльність.

Відповідно до приписів ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Частинами 4, 5 цієї статті передбачено, що у разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши зміст позовної заяви, доданих до неї документів, а також укладеної сторонами мирової угоди, суд дійшов висновку, що дана мирова угода не може бути визнана судом.

Так, невизначеність індивідуальних ознак майна, зокрема будівельних матеріалів, інструментів виробничого призначення, виробів різного призначення, їх місцезнаходження, товару, який знаходиться в бутику № 150-148 на орендованій площі по вул.. М. Леонтовича, 55 Б у м. Тульчині, унеможливлює його ідентифікацію. Невизначеність в позовній заяві та в мировій угоді вартості спірного майна не дає можливості визначити співмірність часток у спірному майні та встановити, чи не буде затверджена на таких умовах між сторонами угода порушувати права когось з них.

Крім того, суд вбачає, що визнання цієї угоди може порушити права чи інтереси інших осіб, до яких можуть відноситись орендодавці орендованих позивачем на підставі договорів від 01.07.2017 року площ в критому павільйоні ПСК «Тульчинський ринок» № 42 та торговельної орендованої площі розміром 7,30 кв. Тульчинського ринку, право оренди за якими на підставі угоди він зобовязується передати відповідачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У визнанні мирової угоди, укладеної між сторонами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна відмовити і продовжити судовий розгляд.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Штифурко