Номер провадження: 22-ц/785/7842/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на поховання, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одесивід 07 вересня 2017 року,

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовувала свою позовну заяву тим, що після смерті чоловіка, ОСОБА_5, понесла витрати на його поховання, а інші спадкоємці - відповідач по справі, в понесених витратах участі не приймав. На підставі викладених фактів просила суд стягнути з ОСОБА_4 половину грошової суми на поховання в розмірі 7 035,88 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одесивід 07 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 витрати, понесенні на поховання померлого 21 квітня 2014 року ОСОБА_5 в розмірі 7 035,88 грн. Вирішено питання судових витрат.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_4 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 21 квітня 2014 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 375857 від 22 квітня 2014 року.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

ОСОБА_3 отримала та оформила спадщину на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 06.11.2014 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 3-1321.

ОСОБА_4 оформив спадщину на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року по справі № 522/5570/15-ц.

22 квітня 2014 року між КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» та ОСОБА_3 був укладений договір-замовлення на організацію та проведення поховання № 011801, відповідно до якого виконавець (комунальне підприємство) надає місце для поховання померлого, а саме склеп вартістю 4635,30 гривень та оформлення договору-замовлення складає 10,20 гривень. Загалом вартість за вищевказаним договором складає 4 645,50 гривень, що були сплачені ОСОБА_3 відповідно до чеку № 26 від 22 квітня 2014 року.

22 квітня 2014 року між вищевказаними сторонами був укладений договір послуг з доставки тротуарної плитки, її укладення та укладання бетонної дорожки на могилі покійного ОСОБА_5. Вартість договору складає 947,11 гривень, які були сплачені, що підтверджується чеком № 29 від 22.04.2014 року.

22 квітня 2014 року між вищевказаними сторонами був укладений також договір на купівлю-продаж виробів благоустрою могили, виконання послуг щодо їх доставки та монтажу № 020473, а саме монтаж фундаменту, купівля квітника та його встановлення. Вартість договору складає 924,72 гривень, які були сплачені, що підтверджується чеком № 28 від 22.04.2014 року.

22 квітня 2014 року між вищевказаними сторонами був укладений також договір на організацію та проведення поховання № 011802, відповідно до якого виконавець організовує поховання ОСОБА_5 в склеп. Вартість договору складає 542,44 гривень, які були сплачені, що підтверджується чеком № 27 від 22.04.2014 року.

На підставі домовленості, відповідно до положень ст. 639 ЦК України, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Степановичем був укладений договір на наступні послуги: авто катафалк, доставка ритуальних продуктів, перевезення до дому, послуги вантажників, послуги церемонімейстера, труна, хрест, табличка з написом, свічі, ритуальний набір, набір рушників, хрест на труну, подушка на труну, накидка, покривало, транспортні витрати, підставка під труну. Загалом вартість вищевказаного договору становить 7012 гривень, що підтверджується рахунком фактурою б/н від 22.04.2014 року який підписаний з однієї сторони ОСОБА_3, з іншої ОСОБА_6 Степанович.

Таким чином, судом встановлено, що загальна кількість витрат ОСОБА_3 на поховання ОСОБА_5, який помер 21.04.2014 року складає 14 071,77 гривень.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини апелянтом до суду не надано.

Згідно ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» розяснено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати.

Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Такої правової позиції дотримується ВССУ у справі №6-12991св15 від 11.11.2015 року.

Оскільки спадкоємці померлого мають нести витрати на поховання в рівній мірі суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3 Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з розясненнями, викладеними в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одесивід 07 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_7