Справа № 204/5413/17
Провадження № 2/204/1756/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 вересня 2017 року м.Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Тітова І.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

в с т а н о в и л а:

01 вересня 2017 року до суду надійшла вищезазначена позовна заява.

19 вересня 2017 року надійшла інформація про зареєстровані місця проживання сторін.

Із матеріалів позовної заяви випливає, що вона не відповідає вимогам, викладеним у ст.ст.119-120 ЦПК України:

-позивачу у позовній заяві необхідно уточнити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, оскільки позивач у позовній заяві не зазначає чи звертався він до відповідача з приводу зазначених у позові обставин та яку було отримано відповідь;

-позивачу необхідно уточнити позовні вимоги та виклад обставин, якими він їх обґрунтовує, оскільки в позовній заяві він зазначає, що відповідач не заперечує факту батьківства позивача, однак, звертатися до органів РАЦСу із відповідною заявою вона не бажає, але не зазначає доказів на підтвердження цього;

-позивачем не сплачено судовий збір за другу вимогу немайнового характеру, оскільки прохальна частина позову містить дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно із вимогами ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з положеннями ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640грн.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію на суму 640грн. про сплату судового збору за одну вимогу немайнового характеру, а сама позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, проте, судовий збір було сплачено лише за одну вимогу.

Згідно з ч.4 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно з п.7 Постанови №2 від 12.06.09р. Пленуму Верховного суду України, позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто, зазначена норма визначає право на звернення до суду у випадку наявності спору.

Із поданих матеріалів справи та викладених обставин в позовній заяві неможливим є встановлення наявності спору між сторонами.

Позивачам необхідно навести обґрунтування своїх позовних вимог із посиланням на відповідні докази, як того вимагає ст.119 ЦПК України.

Зокрема, позивачем не залучено до справи третьої особи, а саме управління службу у справах дітей Чечелівського району м.Дніпро, оскільки спірні правовідносини стосуються малолітньої дитини.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 Сімейного кодексу України, приймаються до судового розгляду, якщо, дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1ст.135 СК України).

Доказів на підтвердження того, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України позивачем у позовній заяві не зазначено та суду не надано, що позбавляє можливості встановити наявність/відсутність підстав для прийняття судом цього позову про визнання батьківства.

Також позивач звертається до суду з вимогою про визнання батьківства, однак, жодних доказів того, що йому було відмовлено в державних органах реєстрації актів цивільного стану у визнанні його батьком дитини, суду не надає. У матеріалах справи відсутня обґрунтована відмова державного органу реєстрації актів цивільного стану у визнанні позивача батьком дитини.

Позивачу необхідно обґрунтувати з наведенням доказів необхідність звернення до суду з заявою в позовному провадженні, неможливість оформлення батьківства через державний орган реєстрації актів цивільного стану, а також наявність підстав, передбачених ст.128 СК України, зокрема, те, що актовий запис про батька дитини було зроблено за заявою матері.

Крім того позивач просить суд внести зміни до актового запису, але відділ РАЦС, який вчинив актовий запис про народження дитини, до участі у справі у якості третьої особи не залучений і позовна заява не містить вимоги щодо зобовязання останнього вчинити певні дії.

Крім того, необхідно зазначити, що п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України (1618-15). У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Також необхідно зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Згідно з ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи із вищевикладеного, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, уточнення позовних вимог, надання суду документу про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви з вимогою немайнового характеру, яка подана фізичною особою (за такими банківськими реквізитами: одержувач УД КСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської обл., р/р 0008, , МФО 805012, банк ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області, код платежу 22030101, код ЄДРПОУ суду 02891345, призначення платежу: судовий збір) у сумі 640грн. (або доказів на підтвердження звільнення від його сплати) і приведенням позовної заяви у відповідність до вищевказаних вимог.

Керуючись ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків два дні з дня отримання ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду у встановлений строк, заява буде вважатись неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тітова