У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 жовтня 2017 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_5 про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди заподіяної в наслідок пошкодження автомобіля,-

В С ТА Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_5 про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди заподіяної в наслідок пошкодження автомобіля.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

В порушення вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позивач не додав до заяви документ, що підтверджує сплату судового збору.

До позовної заяви позивач подав клопотання, в якому просить про відстрочення від сплати судового збору у звязку з важким матеріальним становищем.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір» №3674-VI. Так, положеннями ст. 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати судового збору враховуючи майновий стан сторони.

Зміст цих статей передбачає право суду, а не обов'язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної особи. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору фізичною особою за подання позовних заяв до суду є її обов'язком, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є недопустимим.

Враховуючи те, що суд не має повноважень перевіряти майновий стан особи, яка подала позовну заяву, а також те, що позивач не надано доказів його важкого матеріального становища, тому в задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідачів 21698,59 гривень , відшкодування матеріальної шкоди, тому сума судового збору яку має заплатити позивач становить 640 гривень.

Також позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому сума судового збору, яку позивач має сплатити за позовну вимогу немайнового характеру про стягнення моральної шкоди становить 640 гривень.

Відповідно до ст. 121 ч.1 ЦПК України, суддя, встановивши, що за подання позовної заяви до суду не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, розяснивши, що у випадку неусунення недоліків у вказаний цією ухвалою термін заява буде вважатися неподаною та повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 119, ч.1 ст.121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди заподіяної в наслідок пошкодження автомобіля - залишити без руху.

Надати позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви, починаючи з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач, у встановлений термін не виконає вимоги, зазначені в ухвалі, позовна заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Харечко С.П.