Справа № 139/970/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судового засідання Слющенкової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Лучинецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

04 червня 2000 року померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) розміром 3,41 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Немія» с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_4, який помер 07 лютого 2006 року, не оформивши спадкові права в нотаріальній конторі. До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить, зокрема, успадковане від ОСОБА_3 право на земельну частку (пай). Позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_2. Позивач не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове право, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не зявилася, у п. 4 позовної вимоги, просив справу слухати у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України (а.с. 3).

ОСОБА_2 та представник відповідача сільський голова Лучинецької сільської ради, подали до суду заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнали (а.с. 31-33, 39).

Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 380416, повторно виданим 01 серпня 2017 року (а.с. 9), стверджується, що ОСОБА_3 померла 04 червня 2000 року у с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Довідкою виконавчого комітету Лучинецької сільської ради № 237 від 22 серпня 2017 року (а.с. 11), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Б-397/0-0.29-619/141-17 від 18 серпня 2017 року (а.с. 19), випискою із списку громадян-членів КСП «Немія», що додається до Державного акта на право колективної власності на землю № 238 від 22 серпня 2017 року (а.с. 18) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 на підставі сертифіката серії ВН № 0316272 входило право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Немія» с. Лучинець площею 3,41 умовних кадастрових гектара.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (частини 1 і 2 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої 06 листопада 2017 року за № 49740221 (а.с. 34), вбачається, що по своїй смерті ОСОБА_3 заповіту не залишала.

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є діти, дружина і батьки померлого.

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 2 від 10 жовтня 2017 року (а.с. 10) довідками Лучинецької сільської ради № 237 від 22 серпня 2017 року та № 269 від 18 жовтня 2017 року (а.с. 11, 12), стверджується, що у першій черзі спадкоємців після смерті ОСОБА_3 мав право спадкувати її син ОСОБА_4 і він був єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Довідкою Лучинецької сільської ради № 237 від 22 серпня 2017 року (а.с. 11) стверджується, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після ОСОБА_3.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року).

Отже, оскільки ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном (а.с. 11), йому з 04 червня 2000 року належить право на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Немія» с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області, яке посвідчувалося сертифікатом серії ВН № 0316272.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої 06 листопада 2017 року за № 49740251 (а.с. 35) вбачається, що спадкові права ОСОБА_4 не оформив.

07 лютого 2006 року ОСОБА_4 помер (а.с. 8).

Вище наведеним, а також довідками виконавчого комітету Лучинецької сільської ради доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить право на земельну частку (пай), успадковане після ОСОБА_3 (а.с. 11).

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

З оглянутої судом Спадкової справи № 292/2017, зокрема, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49590713 від 25 жовтня 2017 року, слідує, що ОСОБА_4 заповіту по своїй смерті не залишав.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с. 7), довідки виконавчого комітету Лучинецької сільської ради № 237 від 22 серпня 2017 року (а.с. 11), оглянутої у судовому засіданні спадкової справи до майна померлого 07 лютого 2006 року ОСОБА_4 (а.с. 37-38) слідує, що спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Довідкою виконавчого комітету Лучинецької сільської ради № 237 від 22 серпня 2017 року (а.с. 11) доведено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Таким чином, частка позивача після смерті ОСОБА_4 складає ? частину спадкового майна.

З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 04 серпня 2017 року (а.с. 17), слідує, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на прізвище ОСОБА_3 втрачений, а тому ОСОБА_1 не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити його права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд (а.с. 20).

У силу положень ст.ст. 21, 24 Конституції України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав.

Враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що право на спадкування у першій черзі спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_4 мають його сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за ОСОБА_1 як спадкоємцем ОСОБА_4 за законом першої черги слід визнати в порядку спадкування право власності на 1/2 частину земельної частки (паю).

Керуючись: ст. 524, ч. 1 ст. 529, 534, 549, 553 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 392, 1218, ст. 1223, 1261, 1268, 1278 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 80, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 3,41 умовних кадастрових гектара (сертифікат серії ВН № 0316272), що перебувала в колективній власності КСП «Немія» с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті 07 лютого 2006 року ОСОБА_4, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, яка настала 04 червня 2000 року, але не оформив спадкових прав.

На рішення протягом десяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до судової палати у цивільних справах

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________