Провадження №2/522/7860/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді - Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Т.М.,

розглянувши в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Кредитної спілки «ІСТОК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 13.06.2017 року звернувся позивач із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 14.12.2016 року між КС «ІСТОК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №КД-4762, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 50001 грн. і зобовязався повернути одержаний кредит у повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором. Строк дії договору становить 24 календарних днів, відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,001 % річних, плата за надання кредиту становить 33,999% щорічно. З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором, 14.12.2016 року КС «ІСТОК» уклала з ОСОБА_2, договір поруки №КД-4762-ДП1. 26.01.2017 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений додатковий договір №1 до кредитного договору КД-4762 від 14.12.2016 року, який є невідємною частиною кредитного договору, згідно якого у звязку з порушенням позичальником графіку повернення кредиту та сплати відсотків, відсоткова ставка за договором становить 135,9% річних. У звязку з порушенням вимог кредитного договору, станом на 01.07.2017 виникла заборгованість, яка становить 79344,45 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 яка діє на підставі довіреності від 05.01.2017 року в судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не зявився, про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання зявився, заперечував проти задоволення позову, зазначив, що договір поруки не відповідає вимогам законодавства.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що викладені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між КС «ІСТОК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №КД-4762, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 50001 грн. і зобовязався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у термін встановлений зазначеним договором. Строк дії договору становить 24 календарних місяців, до 26 грудня 2018 року. Відповідно п 2.5. договору відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,0001% річних, п. 2.7. плата за надання кредиту становить 33,999% щорічно.

З метою забезпечення зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором № КД-4762 від 14.12.2016 року було укладено договір поруки № КД-4762 від 14.12.2016 року між КС «ІСТОК» та ОСОБА_2, відповідно до якого поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

У звязку з порушенням позичальником графіку повернення кредиту та сплати відсотків 26.01.2017 року між КС «ІСТОК» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №КД-4762 від 14.12.2016 року, який є невідємною частиною кредитного договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №КД-4762 від 14.12.2016 року становить 79344,45 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 47018,21 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам 0,27 грн., заборгованість по платі за надання кредиту 26626,89 грн., 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України 1204,59 грн., інфляційні нарахування 4492,59 грн.

Відповідно до повідомлення від 10.04.2017 року вих. №71 та поштового конверту, ОСОБА_4 було направлено лист попередження про наявність заборгованості та з вимогою погашення заборгованості по зазначеному кредитному договору.

Згідно повідомлення від 12.04.2017 року вих. №73 та рекомендованого повідомлення, ОСОБА_2 було направлено лист попередження про наявність заборгованості та з вимогою погашення заборгованості по зазначеному кредитному договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.6.2 кредитного договору, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або відсотків більш як на один календарний місяць кредитор набуває права, згідно п.6.2.1. вимогати від позичальника дострокового погашення кредиту та нарахованих відсотків, згідно п.6.2.2. вимогати відшкодування збитків, завданих кредитору в наслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, відповідно п.6.2.3. вимогати від поручителя дострокового погашення кредиту та нарахованих відсотків згідно умов договору.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2, суд виходить з положення ч.1 ст. 559 ЦК України, згідно якого порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Враховуючи, те, що 26.01.2017 року між КС «ІСТОК» та ОСОБА_1 був укладений додатковий договір №1 до кредитного договору КД-4762 від 14.12.216 року, відповідно до якого плата за надання кредиту була збільшена з 33,999% до 135,9%, отже обсяг відповідальності поручителя був збільшений без його згоди. Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2, згоду на збільшення відповідальності не надав, поруку слід визнати припиненою.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції від 08 червня 2017 року, позивачем було сплачено суму судового збору в розмірі 1600 гривні. Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь КС «ІСТОК».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 214, 215, 216, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 559, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Кредитної спілки «ІСТОК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ІСТОК», МФО 300023, загальну суму заборгованості по кредитному договору у розмірі 79344 (сімдесят девять тисяч триста сорок чотири) гривні 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ІСТОК», МФО 300023, сплачений судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Тарасов

12 жовтня 2017 року