АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/1111/16-ц Головуючий 1 інстанції Бібік О.В.
Провадження № 22ц/790/4911/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Газтехбуд», ТОВ Виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати при звільненні,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Газтехбуд», ТОВ Виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 02.08.2010 року по 03.06.2013 року він працював на посаді начальника дільниці у ТОВ «Газтехбуд». Через систематичну невиплату заробітної плати вчасно він звільнився за власним бажанням.

З 19.07.2004 року по 30.07.2010 року, з 04.06.2013 року по 10.12.2013 року він працював на посаді головного інженера у ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром», яке також вчасно не виплачувало йому заробітну плату. Сума заборгованості підприємств перед ним складає:

- ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» за листопад, грудень 2008 року, січень, лютий 2009 року.

- ТОВ «ГАЗТЕХБУД» з 01.01.2013 року по 03.06.2013 року.

Крім того, працюючи (основне місце роботи) в 2012, 2013 році в ТОВ «Газтехбуд», одночасно він працював за сумісництвом в ТОВ ВТП «Теплоенергопром» і за роботу за сумісництвом у ТОВ ВТП «Теплоенергопром» за період з 01.01.2012 року по 31.05.2013 року взагалі не отримував заробітної плати.

Також, працюючи (основне місце роботи) в 2013 році в ТОВ ВТП «Теплоенергопром», одночасно працював за сумісництвом в ТОВ «Газтехбуд» і за роботу за сумісництвом у ТОВ «Газтехбуд» за період з 01.06.2013 року по 31.08.2013 року взагалі не отримував заробітної плати.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08.02.2016 року його позов до відповідачів було задоволено частково та стягнуто заборгованість по заробітній платі і відмовлено в позові про стягнення моральної шкоди. Рішення набрало законної сили. Проте, в обґрунтування розрахунків по справі, виходячи з того, що відсутні дані, які визначали б розмір середньої заробітної платні за день роботи та належної форми довідки про заборгованість по заробітній платі, вказав, що загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку в ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» складає за весь період 853 143 грн. 34 коп., загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку в ТОВ «Газтехбуд» складає за весь період 255 242 грн. 48 коп.

Крім того, зазначав, що неправомірними діями відповідача заподіяно йому моральну шкоду, що виразилося у втраті нормальних життєвих зв'язків, що вимагають додаткових зусиль для організації життя.

У звязку з цим, просив суд стягнути з ТОВ Виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 853143 грн. 34 коп.; стягнути з ТОВ «Газтехбуд» на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 255242 грн. 48 коп.; стягнути з ТОВ Виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» на його користь 25000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди внаслідок затримки виплати заробітної плати; стягнути з ТОВ «Газтехбуд» на його користь 25000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди внаслідок затримки виплати заробітної плати.

Представники відповідачів ТОВ «Газтехбуд» та ТОВ Виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» на користь ОСОБА_1 15 330 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.; стягнуто з ТОВ «Газтехбуд» на користь ОСОБА_1 3 160 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; стягнуто з ТОВ "Газтехбуд" на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Стягнуто з ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким визначити суму стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди на рівні суми, що була визначена у позовних вимогах.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі, вказує, що спору про розмір заборгованості по заробітній платі між сторонами ніколи не виникало, у звязку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив виключно з розрахунків позивача, не врахувавши при цьому розподіл стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за основним місцем роботи та роботи за сумісництвом.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ "Газтехбуд" та з ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» як за основним місцем роботи, так і працював в зазначених підприємствах за сумісництвом.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою суду апеляційної інстанції, стягнуто з ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі (за основним місцем роботи) за листопад, грудень 2008 року, січень лютий 2009 року у розмірі 1 696,35 грн. Стягнуто з ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі (по сумісництву) за період з 01 січня 2012 року по 31 травня 2013 року у розмірі 5 968,91 грн. З ТОВ "Газтехбуд" на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі (за основним місцем роботи) за період з 01 січня 2013 року по 03 червня 2013 року у розмірі 3 756,32 грн., а заборгованість по заробітній платі (за сумісництвом) за період з 01 червня 2013 року по 31 серпня 2013 року у розмірі 1 580,18 грн.

Передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню на користь працівника, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Тобто, для покладення на власника або уповноваженого ним органу відповідальності відповідно до ст.117 КЗпП України закон вимагає наявність наступних умов: вини власника або уповноваженого ним органу, відсутності спору щодо розміру належних звільненому працівникові або вирішення спору на користь працівника.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі по тексту Порядок) середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідно виплата.

Згідно з п.5 Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період, У разі, коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п.8 Порядку).

Встановлено, що позивач був звільнений з ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» за основним місцем роботи 30 липня 2010 року, з роботи цього товариства за сумісництвом 10 грудня 2013 року, а з ТОВ "Газтехбуд" - був звільнений за основним місцем роботи 03 червня 2013 року, з роботи за сумісництвом 31 серпня 2013 року.

Фактичний розрахунок заробітної плати з ОСОБА_1 так і не проведено, тому з ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за основним місцем роботи у розмірі 69 425 грн. 30 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за сумісництвом у розмірі 64 044 грн. 50 коп., а з ТОВ «Газтехбуд» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за основним місцем роботи у розмірі 34 228 грн. 48 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за сумісництвом у розмірі 23 110 грн. 36 коп.

При цьому колегія суддів виходить з наступного розрахунку.

Згідно індивідуальної відомості про застраховану особу до Пенсійного фонду ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» та ТОВ "Газтехбуд" надавались відомості про заробітну плату позивача.

Так, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за основним місцем роботи у ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» складає 69 425 грн. 30 коп. (41,30 грн. *1681 робочих днів), з яких:

- 41,30 грн. - середньоденна заробітна плата (950 грн. зарплата за червень 2010 року з кількістю робочих днів 24 та 950 грн. зарплата за липень 2010 року з кількістю робочих днів 22; 950+950 =1900 грн. / 46 робочих днів = 41,30 грн.)

- 1 681 робочих днів за період з 01 серпня 2010 року по 12 квітня 2017 року.

А середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за роботою за сумісництвом у ТОВ виробничо-технічне підприємство «Теплоенергопром» складає 64044 грн.50 коп. (76,70 грн. *835 робочих днів), з яких:

- 76,70 грн. - середньоденна заробітна плата (2 250 грн. зарплата за жовтень 2013 року з кількістю робочих днів 23 та 1 125 грн. зарплата за листопад 2013 року з кількістю робочих днів 21; 2 250+1 125 = 3 375 грн. / 44 робочих днів = 76,70 грн.)

- 835 робочих днів за період з 11 грудня 2013 року по 12 квітня 2017 року.

Що стосується середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 щодо ТОВ «Газтехбуд», то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за основним місцем роботи у ТОВ «Газтехбуд» складає 34 228,48 грн.. (35,36 грн. *968 робочих днів), з яких:

- 35,36 грн. - середньоденна заробітна плата (725 грн. зарплата за квітень 2013 року з кількістю робочих днів 22 та 725 грн. зарплата за травень 2013 року з кількістю робочих днів 19; 725+725 = 1 450 грн. / 41 робочих днів = 35,36 грн.)

- 968 робочих днів за період з 03 червня 2013 року по 12 квітня 2017 року.

А середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за роботою за сумісництвом у ТОВ «Газтехбуд» складає 23 110.36 грн. (25,48 грн. *907 робочих днів), з яких:

- 25,48 грн. - середньоденна заробітна плата (1 138,92 грн. зарплата за червень 2013 року з кількістю робочих днів 18, 375 грн. зарплата за липень 2013 року з кількістю робочих днів - 23 та 66,26 грн. зарплата за серпень 2013 року з кількістю робочих днів 21;1 138,92+375+66,26 = 1 580,18 грн. / 62 робочих днів = 25,48 грн.)

- 907 робочих днів за період з вересня 2013 року по 12 квітня 2017 року.

Таким чином, колегія суддів не погоджується із розрахунком суду першої інстанції середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Представники відповідача в судове засідання апеляційного суду не зявились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, будь-яких розрахунків суду не надали.

Крім того, в останнє судове засідання не зявився і позивач та його представник, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Отже при розрахунку середнього заробітку колегією суддів були взяті індивідуальної відомості про застраховану особу до Пенсійного фонду ТОВ.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що ці позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Будь-яких доказів на підтвердження цих позовних вимог позивач, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, не надав.

Враховуючи вимоги ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір, який підлягав сплаті при подачі позовної заяви в сумі 6 890 грн. з кожного.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ТОВ «Газтехбуд», ТОВ Виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за основним місцем роботи у розмірі 69 425 грн. 30 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за сумісництвом у розмірі 64 044 грн. 50 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтехбуд»на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за основним місцем роботи у розмірі 34 228 грн. 48 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за сумісництвом у розмірі 23 110 грн. 36 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічного підприємства «Теплоенергопром» на користь держави судовий збір у розмірі 6 890 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтехбуд» на користь держави судовий збір у розмірі 6 890 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді