Справа № 323/2908/17
№ провадження 2-о/323/78/17
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

26.10.2017 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Плечищевої О.В., при секретарі Лукіній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції про встановлення факту смерті фізичної особи,-

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2017 року заявник звернувся до суду з заявою в якій вказує, що 06 березня 2016 року померла його мати - ОСОБА_2. Оскільки на день смерті мати заявника знаходилась в м.Алушта АР Крим, який відноситься до тимчасово окупованої території, медична документація про причину смерті та свідоцтво про смерть видано органом, який дії на тимчасово не контрольованій території України.

24.10.2017 року Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області заявнику було надано відмову у проведенні державної реєстрації смерті в зв"язку з тим, що він надав свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту смерті заявнику необхідне для отримання допомоги на поховання.

ОСОБА_1 прохає встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 06 березня 2016 року у віці 86 - ти років в м.Алушта АР Крим. Зобов"язати Оріхівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести запис про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 06 березня 2016 року у віці 86 - ти років в м.Алушта АР Крим до державного реєстру актів цивільного стану та видати свідоцтво про смерть встановленого зразку.

У судове засідання заявник не з"явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог заяви наполягає.

В судове засідання представник Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не з"явився, на адресу суду надав лист про розгляд справи без їхньої участі, заперечень проти даної заяви не мають.

У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно свідоцтва про народження матір"ю заявника є ОСОБА_2.(а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АЯ №554348, виданого Алуштинським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, ОСОБА_2 померла 06.03.2016 року.(а.с.6).

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону).

Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч. 1 - ч. 3 ст. 9 Закону).

Статею 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, уродженка села Туркенівка Гуляйпільського району Запорізької області померла 06 березня 2016 року у віці 86 - ти років в м.Алушта АР Крим, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-АЯ №554348, виданого Алуштинським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

Приписами п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання допомоги на поховання.

Суд сприймає надане заявником свідоцтво про смерть серії серії І-АЯ №554348, виданого Алуштинським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, як носій конкретної інформації

факту смерті ОСОБА_2, при цьому не може визнати вказане свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, є недійсним і не створює правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обовязки заявника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об"єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

У частині 4 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючисьст. 13 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст.3, 8, 214, 215, 223, 234, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції про встановлення факту смерті фізичної особи - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 06 березня 2016 року у віці 86 - ти років в м.Алушта АР Крим.

Зобов"язати Оріхівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести запис про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 06 березня 2016 року у віці 86 - ти років в м.Алушта АР Крим до державного реєстру актів цивільного стану та видати свідоцтво про смерть встановленого зразку.

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області : ОСОБА_3