Справа № 343/836/17
Провадження № 22-ц/779/1586/2017
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Фединяк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Матківського Р.Й., Девляшевського В.А.

секретаря Капущак С.В.

з участю ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2

ОСОБА_3 її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду від 08 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулась в суд з указаним позовом і зазначала, що вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в м. Долина по вул. Шевченка 5 та земельної ділянки розміром 0,1000 га призначеної для будівництва і обслуговування зазначеного домоволодіння і земельної ділянки розміром 0,0823 га призначеної для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим, ОСОБА_1, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, вчинила протиправні дії, результатом яких є порушення її права приватної власності на земельну ділянку, а саме - встановив на частині належній їй земельній ділянці площею 0,0011га огорожу,металеві опори, забетонував заїзд. З метою належної фіксації правопорушення,ТзОВ «ЗемЮрКонсалинг» здійснило геодичну зйомку в результаті якої встановлено факт самовільного захоплення належної їй частини земельної ділянки площею 0.0011 га та відновило межі земельної ділянки. Посилаючись на те, що мирним шляхом врегулювати вказаний спір з відповідачем не вдалось, позивач, просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по вул. Шевченка, 5 м. Долині та зобовязати відповідача знести огорожу, стовпи, забетонований заїзд розміщених на самовільно захопленій частині земельної ділянки загальною площею 0,0011 га і відновити межу, яка поділяє сусідні земельні ділянки по вул. Шевченка, 5 та вул. Шевченка, 3 у м. Долині у відповідності з даними земельної кадастрової документації.

Рішенням Долинського районного суду від 08 вересня 2017 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_3 Валерієвни за адресою: вул. Шевченка, 5 у м. Долині, шляхом знесення ОСОБА_1 огорожі, стовпів, забетонованого заїзду із захопленої частини земельної ділянки загальною площею 0,0011 га. та відновити межу, яка поділяє сусідні земельні ділянки по вулиці Шевченка домоволодіння №5 та вулиці Шевченка домоволодіння № 3 в м.Долина у відповідності з даними земельно- кадастрової документації.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 640,00 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволені позову, вказуючи на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що між сторонами існувала домовленість про передачу ОСОБА_3 в його користування спірну частину земельної ділянки для облаштування заїзду, а відповідач відмовився на користь позивачки від належної йому земельної ділянки, що можуть підтвердити свідки. Крім того, судом не було взято до уваги малозначності відхилення межі, передбаченої державними актами та пропущення позивачем позовної давності для вирішення даного спору.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_3 вважає оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим і просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 самовільно на земельній ділянці ОСОБА_3 встановив огорожу, зробив капітальний заїзд через її земельну ділянку, чим позбавив позивачку можливості користуватися своє власністю.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Судом встановлено, позивачці належить на праві приватної власності житловий будинок з господарські спорудами, що знаходиться в м. Долина по вул. Шевченка 5 та земельної ділянки розміром 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :01:023:0038 і земельної ділянки розміром 0,0823 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :01:023:0039, які розташовані за адресою: м. Долина на вул. Шевченка 5.

Даний факт підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серій ЯЖ за №№855184 і 855185 та висновку Долинського районного відділу земельних ресурсів за №252 від 23.08.2005 року вбачається

Згідно копій витягу з Державного земельного кадастру за №502915 від 17.12.2004 року (а.с.4) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №8230037 від 02.09.2005 року (а.с.5) вбачається, що вказані вище житловий будинок та земельні ділянки, належать позивачці на підставі договору дарування від 17.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Івано- Франківської обл. (а.с.3).

Зазначені обставини винані сторонами, які беруть участь у справі, тому відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.

За нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права".

Приписами ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно повідомлення за №Р-726 від 08.09.2016 року Долинської міської ради Івано-Франківської області вбачається, що за допомогою мірної стрічки було встановлено межі земельних ділянок сторін по вул. вулиці Шевченка домоволодіння №5 та вулиці Шевченка домоволодіння № 3 в м.Долина у відповідності з даними земельно- кадастрової документації, про що було складено Акт прийомки передачі межових знаків на зберігання, однак відповідачем не погоджений (а.с.12, 15).

Установлено, що ОСОБА_1, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинила протиправні дії, результатом яких є порушення права приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_3, а саме - встановив на частині належній їй земельній ділянці площею 0,0011га огорожу,металеві опори, забетонував заїзд, що підтверджується геодезичною зйомкою здійсненою ТзОВ «ЗемЮрКонсалинг» в результаті якої встановлено факт самовільного захоплення належної позивачці частини земельної ділянки площею 0.0011 га у м. Долині по вул. Шевченка, 3 (а.с.13-15) і не заперечується відповідачем.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою та захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують право або створюють небезпеку порушення прав.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України.Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

За таких обставин, відповідно ст.ст.125, 152 ЗК України, ч. 2 ст. 373 ЦК України, суд першої інстанції прийшов правильного висновку задовольнивши позов ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_1 самовільним захопленням частини земельної ділянки площею 0.0011 га у м. Долині по вул. Шевченка,5 порушив право власності позивачки на цю землю.

Суд відхиляє доводи апелянта про те, що частину спірної земельної ділянки він зайняв 2010 році з дозволу батька позивачки і минув трирічний строк позовної давності за захистом порушеного права, так як заначена земельна ділянка належить на праві власності позивачці. У матеріалах справи відсутні докази про повноважність батька позивачки на розпорядження спірною земельною ділянкою.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Долинського районного суду від 08 вересня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Судді: В.Д.Фединяк

ОСОБА_5

ОСОБА_6