Справа № 185/4657/17
Провадження № 4-с/185/87/17
У Х В А Л А

02 жовтня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя Палюх Т.Д.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на дії державного виконавця Торецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2017 року згідно із відбитком штемпеля на конверті поштового відправлення, а фактично 14 червня 2017 року від ПАТ «Банк Фамільний» надійшла скарга на дії державного виконавця Торецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 при виконанні рішення Калінінського районного суду м.Донецька від 19 червня 2009 року по цивільній справі № 2н-1202/2009 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості у розмірі 2746,68 грн.

Заявник просить:

скасувати постанову Торецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22 червня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу,

скасувати повідомлення Торецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 29 листопада 2016 року про повернення документа стягувачу,

зобов'язати начальника Торецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області провадження відновити.

Заявник посилається на те, що оскаржувана постанова від 22 червня 2016 року та оригінал судового наказу № 2н-1202/2009 надійшли на адресу ПАТ «Банк Фамільний» 31 жовтня 2017 року, чим було порушене право стягувача на повторне пред'явлення судового наказу, оскарження дій посадових осіб.

З постанови державного виконавця не вбачається чи був перевірений майновий стан боржника, чи були виконані всі виконавчі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» до постанови не долучений акт державного виконавця.

Щодо повідомлення від 29.11.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу заявник посилається на те, що дійсно 29.11.2016 стягувач звернувся до ВДВС Торецького МУЮ без сплати авансового внеску, проте із клопотанням про відкриття виконавчого провадження без сплати авансового внеску, оскільки на думку стягувача при попередньому поверненні (22.06.2016) судового наказу Торецьким міським ВДВС порушено право стягувача на повторне звернення з примусового виконання, оскільки виконавчий документ та постанова від 22.06.2016 надіслано стягувачу в порушення, встановленого ч. 4 ст. 47 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 «Про виконавче провадження», триденного строку лише 25.10.2016.

У судове засідання представники скаржника, заінтересованої особи та державної виконавчої служби не з'явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник скаржника надіслав заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив скаргу задовольнити.

Представник державної виконавчої служби надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях.

Заінтересована особа: ОСОБА_3, до суду не зявився, жодних заяв не надіслав.

Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами суд доходить наступних висновків.

Право на звернення до суду є строковим. В даному випадку, за правилами ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

При цьому, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку, що передбачено ст. 72 ЦПК України.

Аналогічні розяснення надано Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", згідно п. 16 якої якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

За ч.ч. 1, 2 ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Процесуальним законом не передбачена можливість вирішення питання про поновлення строку за ініціативою суду.

Постанова державного виконавця Дзержинського міського управління юстиції (нині Торецького міського відділу ДВС ГТУЮ в Донецькій області) ОСОБА_2 винесена 22.06.2016 року, із змісту самої скарги ПАТ «Банк Фамільний» також вбачається, що скаржник отримав оскаржувану постанову 31.10.2016, а звернувся до суду із скаргою 08 червня 2017 року, тобто із пропуском десятиденного строку, встановленого ч. 1 ст. 385 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи пропущення заявником десятиденного строку, встановленого ст. 385 ЦПК України, на звернення до суду та відсутність клопотання про його поновлення, скарга в частині оскарження постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.06.2016 підлягає залишенню без розгляду.

Щодо інших заявлених вимог суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Повноважень щодо скасування постанови, повідомлення державного виконавця суд не має, тому у цій частині скарга не підлягає задоволенню.

На підтвердження скарги щодо скасування повідомлення заявником надано лише копію повідомлення державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 29 листопада 2016 року із відбитком штампу вхідної кореспонденції скаржника від 29.05.2017 (а.с. 4), копію клопотання про відкриття виконавчого провадження без сплати авансового внеску від 24.11.2016 (а.с.5)

Повідомлення від 29.11.2016 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання мотивоване тим, що в порушення п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску, тому виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання. (а.с.3).

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Абзацом другим ч. 2 ст. 26 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік звільнення від сплати авансового внеску, зокрема від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

стягнення аліментів;

відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби. У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для звільнення скаржника від сплати авансового внеску, передбаченого ч. 2 ст. 26 Закону України 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження», а тому дії державного виконавця в частині винесення повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання є цілком законні та обґрунтовані.

Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що скаржник не виконав обовязок по доведенню обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог, не надав жодних належних доказів того, що державним виконавцем порушено права чи свободи заявника, тому вимоги є безпідставні та необґрунтовані, а скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 386-387 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на дії державного виконавця Торецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, в частині оскарження постанови Торецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22 червня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу залишити без розгляду.

Розяснити заявникові його право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на дії державного виконавця Торецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, в частині оскарження повідомлення Торецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 29 листопада 2016 року про повернення документа стягувачу залишити без задоволення.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т. Д. Палюх