ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ПРО ЗАЛИШЕННЯ БЕЗ РУХУ)

"27" вересня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Даниленко В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як встановлено суддею, позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору на загальну суму 640 грн., що не відповідає встановленому чинним законодавством розміру сплати судового збору за заявленими позивачем вимогами виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оплата судового збору за подання до суду позовної заяви здійснюється у розмірах визначених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII, який набрав чинності з 1 вересня 2015 року та яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 4 якого за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.). А згідно з п. 2 цієї частини за подання до суду позовної заяви позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

При цьому, частиною 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з немайновими вимогами, зокрема про: розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, тобто позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, які підлягають оплаті судовим збором.

Відтак, враховуючи вищевикладене, додана до позовної заяви квитанція про сплату судового збору на суму 640 грн. не може бути належним доказом сплати нею судового збору, оскільки не відповідає встановленому чинним законодавством розміру сплати судового збору відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 та ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне зазначити, що позивач може усунути вищевказані недоліки шляхом направлення до Дарницького районного суду м. Києва документу, що підтверджує сплату нею судового збору в повній мірі у відповідності до вимог ч. 2 ст. 4 та ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за кожну вимогу немайнового характеру зокрема у розмірі 640 грн.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись стст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Встановити позивачу строк п'ять днів з дня отримання нею даної ухвали для усунення вказаних недоліків, роз'яснивши, що у випадку їх не виправлення у зазначений термін заява буде повернута та вважатиметься неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.