АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2016 у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд визнати договір поруки, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «СЕБ Банк» від 06.11.2007, в забезпечення виконань зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором № 712 від 06.11.2007, припиненим з 06.09.2015.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 06.11.2007 між ОСОБА_1 та ВАТ «СЕБ Банк» укладено договір поруки на забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_2. У лютому 2016 року ПАТ «Фідобан» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у розмірі 1513539,85 грн.. З матеріалів даної справи позивачу стало відомо, що Банком був змінений строк виконання основного зобов'язання, в зв'язку з чим порука припинилась 06.09.2015, однак банк не визнає факт припинення поруки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2016 позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим - задоволено.

Визнано припиненою поруку ОСОБА_1 за договором поруки, що укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «СЕБ Банк» від 06.11.2007, в забезпечення виконань зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором № 712 від 06.11.2007, з 06.09.2015.

Справа № 761/18500/16-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/9277/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погодився з рішенням суду відповідач, його представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність рішення, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неправильно оцінив та дослідив докази, оскільки відповідно до Додаткової угоди № 1 від 19.08.2008 до договору поруки від 06.11.2007 сторони домовились, пункт 2.1 договору поруки від 06.11.2007 викласти в іншій редакції, якою збільшено основну суму боргових зобов'язань до 70000,00 доларів США та встановлений строк виконання боргових зобов'язань не пізніше 08.11.2027. Таким чином, в разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, та повинен розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою, як видом забезпечення зобов'язання. Разом з тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань. Тим самим суд не вірно застосував та порушив ст. 261 ст. 559 ЦК України.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причини неявки суду не повідомили. Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ст.ст. 303-1, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Фідобанк» скористався своїм правом на дострокове стягнення кредитної заборгованості та у відповідності до ст.1050 ЦК України пред'явив вимогу до позивальника ОСОБА_2 від 05.02.2015 про дострокове погашення заборгованості у сумі 61240,44 доларів США та 2169,26 грн. пені, у строк 30 (тридцяти) днів. За таких обставин, ПАТ «Фідобанк» повинен був звернутися до Поручителя ОСОБА_1 протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто до 06.09.2015, відповідно порука припинилась з 06.09.2015.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційним судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

06.11.2007 між ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 712, відповідно до умов якого Банк повинен був передати, а позичальник отримати суму кредиту у розмірі 55000 доларів США, відсоткова ставка за умовами Договору розраховувалась як сума значення LIBOR та фіксованого відсотку, який складає 6,6 % річних за користування кредитними коштами, строком до 08.11.2027 /а.с.7-9/.

На забезпечення виконання даних кредитних зобов'язань, між ОСОБА_1 та ВАТ «СЕБ Банк» був укладений Договір поруки від 06.11.2007. За умовами п.4.1 договору він діє до повного виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором /а.с.10/.

Згідно з умовами Додаткової угоди № 1 до договору поруки від 06.11.2007 сторони домовились п.2.1. договору поруки викласти в наступній редакції:

«2.1. Суть і строк боргових (забезпечених цим Договором) зобов'язань. Порукою за цим Договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Зокрема, порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо:

(а) Повернення основної суми кредиту, наданого боржнику, що дорівнює 70000 (сімдесят тисяч) доларів США 00 центів. Боржник зобов'язаний повернути кредитору повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 08.11.2027.

(б) Сплати відсотків за користування кредитом. Божник зобов'язаний сплатити відсотки за користування отриманими ним кредитними коштами, наданими згідно з Кредитним договором, в розмірі, в терміни і в порядку, що передбачені в Кредитному договорі.

(в) Сплати пені за прострочення повернення кредиту та сплати відсотків, а також штрафу за нецільове використання кредиту.

Застереження : порукою за цим Договором забезпечено виконання боржником боргових зобов'язань також в разі їх дострокового виконання у випадках, встановлених Кредитним договором.»

Таким чином, умовами додаткової угоди до договору поруки внесені зміни відповідно змін Кредитного договору, а саме суми кредиту та строку повернення кредитних коштів. При цьому, строк дії поруки умовами додаткової угоди не визначений, а тому доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував встановлений додатковою угодою строк дії поруки є безпідставними.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, у справі, яка переглядається, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором. Кінцевий термін повернення кредиту - 08.11.2027.

Унаслідок порушення боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати з позичальника та поручителя стягнення заборгованості за кредитним договором, надіславши письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів: лист-вимога № 19-4-0-3-14/63 від 05.02.2015. Згідно з цим листом Банк вимагав у тридцятиденний термін повернути у повному обсязі всю суму заборгованості за Кредитним договором, що станом на 05.02.2015 складала 61240,44 долара США та пеня в розмірі 2169,26 грн. /а.с.12/.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за його користування та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений ч. 4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Саме така правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 07.09.2016 у справі № 6-691цс16.

Судом першої інстанції вірно визначено, що умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином, є обґрунтованим і висновок суду першої інстанції про припинення поруки ОСОБА_1 за договором поруки, що укладений 06.11.2007 між нею та ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк».

Беручи до уваги вищевикладене, колегія судді приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: