Справа № 610/1421/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04.07.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря Косолапової Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2017 року судом одержано позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.01.2012 року в розмірі 18872,32 грн. та судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що відповідно до договору № б/н від 05.01.2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань по кредитному договору, станом на 30.04.2017 року виникла заборгованість в розмірі 18872,32 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень проти позовних вимог суду не надала, причина неявки суду не відома, тому суд на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача, вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 05.01.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України) укладений договір б/н, предметом якого стало надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в порядку та на умовах, визначених Договором заявою, Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку.

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становить між нею і банком договір про надання банківських послуг (а.с. 5-30).

За змістом ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди Банку (п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг).

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг).

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, відповідач порушила умови договору. Станом на 30.04.2017 року загальна сума заборгованості відповідача становить 18872,32 грн., з них:

заборгованість за кредитом 298,52 грн.;

заборгованість по процентам за користування кредитом 13698,93 грн.;

заборгованість за пенею та комісією 3500,00 грн.;

штраф (фіксована частина) - 500,00 грн;

штраф (процентна складова) 874,87 грн.

Останній платіж за кредитним договором ОСОБА_1 здійснила 02.08.2014 року в розмірі 100,00 грн. (а.с. 4).

Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року прийшов до висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Отже, установивши, що розмір пені значно більший від розміру боргового зобов'язання та враховуючи бездіяльність банку, що сприяла її збільшенню, а також, що внаслідок стягнення кредитної заборгованості, в тому числі і пені, розмір якої значно більший за розмір заборгованості за кредитним договором, будуть порушені права відповідача, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України та зменшити розмір пені з 3500,00 грн. до 300,00 грн., яку стягнути з відповідача на користь банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-1120цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, що завдає збитків позивачу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 15672,32 грн., з яких:

заборгованість за кредитом 298,52 грн.;

заборгованість по процентам за користування кредитом 13698,93 грн.;

заборгованість за пенею та комісією 300,00 грн.;

штраф (фіксована частина) - 500,00 грн;

штраф (процентна складова) - 874,87 грн.

Письмових заперечень проти позовних вимог, доказів про сплату кредиту або доказів щодо неможливості його повернення відповідач суду не надавала.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 551, 616, 625, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.01.2012 року в розмірі 15672,32 грн., яка складається із наступного:

заборгованості за кредитом 298,52 грн.;

заборгованості по процентам за користування кредитом 13698,93 грн.;

заборгованості за пенею та комісією 300,00 грн.;

штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн;

штрафу (процентна складова) - 874,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 1600 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Копію рішення направити відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя