Справа № 333/6591/17
Провадження № 2-о/333/513/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі Єрохіній А.Б.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

лікаря-психіатра ОСОБА_5,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу № 333/6591/17 за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної радиОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заінтересована особа: ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, посилаючись на те, що рішенням Маріїнського районного суду Донецької області від 27.10.2006 року ОСОБА_6 визнаний недієздатним. Рішенням Маріїнського районного суду Донецької області від 03.03.2007 року опікуном останнього призначена його тітка ОСОБА_4.

Із анамнезу відомо, що ОСОБА_6 спостерігається у лікаря-психіатра з раннього дитинства з діагнозом: «Олігофренія в ступені помірної дебільності». У 1988 році проходив обстеження в обласній психіатричній лікарні м. Донецька по направленню військкомату, виставлений діагноз: «Олігофренія в ступені вираженої дебільності». Був визнаний інвалідом II групи, а з 2011 інвалід І групи дитинства. У 1989 році скоїв тяжке суспільно-небезпечне діяння, знаходився на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні м. Дніпропетровська. У подальшому неодноразово проходив лікування в психіатричній лікарні м. Донецьк з порушеннями поведінки, агресією в адресу оточуючих та близьких. Також спостерігалися психотичні вкраплення у вигляді слухових обманів, відчуття стеження, відмічалися безпричинні зміни настрою. З 2013 року хворий з опікуном мешкають в м. Запоріжжі (переселенці із зони АТО). П'ять разів перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку з погіршенням психічного стану. Остання виписка відбулася 02.11.2017 року. Під час знаходження у стаціонарі консультований професором кафедри психіатрії ЗДМУ, к.мед.н. ОСОБА_8, діагноз змінений: «Пфропфгебефренія». Згідно із заявою опікуна стан ОСОБА_6 змінився: сильно кричить, плаче, не хоче жити, хоче повіситися, кричить - «вбийте мене», б'є себе по голові, сильно агресивний.

08.11.2017 року був доставлений бригадою спеціалізованої медичної допомоги в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку з погіршенням психічного стану. Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу. Госпіталізований у примусовому порядку.

08.11.2017 року ОСОБА_6 оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Критики до хвороби та поведінки немає.

Теперішній стан хворого можна кваліфікувати, як тяжкий психічний розлад у формі пфропфгебефренії, галюцинаторно-параноїдний синдром із суіцидальними висловлюваннями, ауто агресією, з високою імовірністю скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе (висловлює думки про небажання жити, бє себе по голові). Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, відсутність критики до хвороби, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, і просила суд задовольнити заяву.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації останнього.

ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_9 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 08.11.2017 року, стан ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає кваліфіковано, як тяжкий психічний розлад у формі пфропфгебефренії, галюцинаторно-параноїдний синдром із суіцидальними висловлюваннями, ауто агресією, з високою імовірністю скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе (висловлює думки про небажання жити, бє себе по голові). Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, відсутність критики до хвороби, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с. 3).

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_6 вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заінтересована особа: ОСОБА_4 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до психіатричного закладу структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2