У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2010 року задоволено її позовні вимоги до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 10 червня 2010 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості за аліментами, обчисленим державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби за виконавчим листом Прилуцького міськрайонного суду №2-1027 від 26 червня 2010 року заборгованість відповідача за аліментами, за період з червня 2015 року по січень 2017 року, склала 51 618 грн 20 коп.

Оскільки відповідач ухиляється від сплати аліментів, позивачка просила стягнути з нього пеню за період з 01 червня 2015 року по 01 лютого 2017 року у розмірі 4 804 грн 68 коп.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 12 травня 2017 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 червня 2015 року по 01 лютого 2017 року у розмірі 4 804 грн 68 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзіОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити оскаржувані судові рішення.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суди зробили правильний висновок, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, який знав про свій обов'язок сплачувати аліменти на дітей, але сплачував їх у меншому розмірі ніж було встановлено судовим рішенням. З урахуванням приписів ст. 20 Сімейного кодексу України до вимог про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів позовна давність не застосовується.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік