Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №333/801/17 Головуючий у 1 інстанції Фунжий О.А.
Провадження № 22-ц/778/2268/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року за скаргою Запорізької місцевої прокуратури №2 на рішення державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про повернення виконавчого документа у справі за позовом прокурора Комунарського району м. Запоріжжя в інтересах Публічного акціонерного товариства « Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року Запорізька місцева прокуратура №2 звернулася до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про повернення виконавчого документа, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі ПАТ «Родовід Банк»), боржник: ОСОБА_3.

В обґрунтування скарги зазначає, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2012 року задоволено позов прокурора Комунарського району м. Запоріжжя в інтересах ПАТ «Родовід Банк» про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором в сумі 656668,87 грн.

На виконання зазначеного рішення судом видано виконавчі листи, про стягнення з ОСОБА_3 зазначеної суми, які неодноразово знаходились на примусовому виконанні в Комунарському відділі державної виконавчої служби та поверталися без виконання.

У подальшому судом в звязку з втратою оригіналу 23 листопада 2016 року видано дублікат виконавчого листа, який 03 січня 2017 року прокурором звернуто до примусового виконання.

03 лютого 2017 року прокуратура отримала рішення державного виконавця про повернення виконавчого документу без виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з ненаданням стягувачем підтвердження сплати авансового внеску.

Рішення державного виконавця прокурор вважає незаконним, оскільки згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» прокурор є окремим субєктом звернення до державної виконавчої служби поряд зі стягувачем, він як державний орган звільнений від сплати авансового внеску; згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурором здійснювалось представництво в суді законних інтересів держави у вказаній справі.

На підставі викладеного, прокурор просив суд визнати неправомірним рішення державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, зобовязати державного виконавця прийняти до виконання зазначений виконавчий лист та розпочати примусове виконання.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року у задоволенні скарги Запорізької місцевої прокуратури №2 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду Заступник прокурора Запорізької області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

У відповідності до ст. 312 ЦПК України розглядаючи скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець правомірно виніс повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення не дотримані вимоги до виконавчого документа, встановлені п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, зокрема, не додана квитанція про сплату авансового внеску. Також, у виконавчому листі зазначено, що стягувачем є ПАТ «Родовід Банк», який не є державним органом, тому у відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не звільнений від сплати авансового внеску.

Колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, частини першої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

За положенням ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII від 02.06.2016 року примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2012 року задоволено позов прокурора Комунарського району м. Запоріжжя в інтересах ПАТ «Родовід Банк» про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором 656668,87 грн.

23 листопада 2016 року у звязку з втратою оригіналу, Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 656668,87 грн. у цивільній справі за позовом прокурора Комунарського району м. Запоріжжя в інтересах ПАТ «Родовід Банк» про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором. (а.с. 6)

12 січня 2017 року керівник Запорізької місцевої прокуратури № 2 звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом. (а.с. 8)

Повідомленням від 18 січня 2017 року старшим державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції виконавчий документ повернуто стягувачеві без прийняття до виконання з підстав, передбачених п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску ( а.с. 7).

Згідно цієї норми виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Відповідно до ст. 121 Конституції України однією з функцій органів прокуратури є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами.

Відповідно до положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статтею 14 Закону України "Про виконавче провадження" із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 03 листопада 2016 року, від 20 грудня 2016 року, від 21 грудня 2016 року, визначено, що учасниками виконавчого провадження, зокрема, є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, субєкт оціночної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 15 зазначеного закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Відповідно до ч. 2 цієї статті стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

У згаданому вище виконавчому листі стягувачем зазначено не державу, і не державний орган, а юридичну особу ПАТ «Родовід Банк».

Тому колегія суддів вважає, що положення ч. 3 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", якими визначено випадки, коли стягувачем виступає державний орган, за позовом якого судом прийнято відповідне рішення, на спірні правовідносини не поширюються.

Права та обовязки сторін виконавчого провадження і прокурора як учасника виконавчого провадження визначені статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження".

В ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у визначених випадках від сплати авансового внеску звільняються саме стягувачі, а не учасники виконавчого провадження. З цього слідує, що до заяви прокурора про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення коштів на користь ПАТ «Родовід Банк» згідно ч. 2 ст. 26 згаданого закону повинна бути додана квитанція про сплату стягувачем авансового внеску.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, вимоги закону, та прийшов до обґрунтованого висновку, що не має підстав для звільнення від сплати авансового внеску, передбачених ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" прокуратури, яка діє в інтересах ПАТ «Родовід Банк», а тому дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання відповідають вимогам зазначеного закону.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року постановлена без порушенням норм процесуального і матеріального права, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області відхилити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: