Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м. Волноваха

Волноваський районний суд, Донецької області у складі:

головуючого судді - Овчиннікової О.С.,

при секретарі - Фоміних С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоселківської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, пояснюючи , що 22.07.2013 року померла її матір - ОСОБА_2, яка мешкала у с. Степанівка Тельманівського району Донецької області. Після смерті метрі залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини земельної ділянки, розміром 8,320 га. для сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Новоселківської сільської ради, кадастровий номер -07-000-0443, який належав сину померлої ОСОБА_3, який помер 02.03.2012 року, після якого її матір прийняла, але не реалізувала свої спадкові права. Позивачка є спадкоємицею за заповітом, який померла мати склала на її імя 20.08.2012 року, та який посвідчений Другою Маріупольською нотаріальною конторою, реєстр № 803. Спадщину вона прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини у Тельманівську державну нотаріальну контору. 09.12.2013 року Тельманівською держнотконторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_4 на ? частину земельної ділянки, розміром 8,3223 га., кадастровий номер :07:000:0443. На іншу ? частину даної земельної ділянки свідоцтво не видане. На даний час у звязку із проведенням АТО територія Тельманівського району є частково окупованою та Тельманівська держнотконтора перемістилась на територію України, але документи контори не були перевезені та таким чином відсутній оригінал правовстановлюючого документу на ділянку та оригінал заповіту зберігаються у архіві Тельманівської нотаріальної контори, який розташований у смт. Тельманове Тельманівського району Донецької області, що на даний час знаходиться на непідконтрольній українській владі території. У звязку з цим нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину, про що їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2017 року. У звязку з цим просить визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки, яка розташована на території Новоселівської сільської ради.

Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Представник Новоселівської сільської ради у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує, рішення просить прийняти на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі державного акту від 18.05.2010 року ЯИ 423645 № 25 ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 8,3223 га, , кадастровий номер :07:000:0443.

02.03.2012 року ОСОБА_3 помер.

Після його смерті, згідно витягу із спадкового реєстру встановлено, що згідно свідоцтва на право про спадщину № 55445075, ? частини вказаної земельної ділянки належить ОСОБА_4.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що ОСОБА_1 розяснено, що неможливо зясувати коло спадкоємців, які звернулись до нотаріальної контори, оскільки оригінали заповіту та державного акту зберігаються у спадкових справах, але вони знаходяться на непідконтрольній Українській владі території.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, спадкоємець, що бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не мешкав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У позовній заяві позивачка вказує, що 12.05.2017 року вона звернулась до нотаріальної контори, але отримала відповідь про неможливість здійснення нотаріальної дії.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 02 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», смт. Тельманове віднесено до таких населених пунктів.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Статею 67 того ж з Закону, що визначає порядок видачі свідоцтва про право на спадщину, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно ст.69 того ж Закону, можлива за умови перевірки нотаріусом або в сільських населених пунктах посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином судом встановлено, що 22.07.2013 року відкрилася спадщина після смерті матері позивачки, ОСОБА_2 Позивачка являється спадкоємицею за заповітом після смерті її метрі. 12.05.2017 року їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що на теперішній час Тельманівська нотаріальна контора перемістилася на підконтрольну Україні територію, але документи контори перевезені не були та вони залишилася на непідконтрольній українській владі території України, тому нотаріус відмовляється видати позивачці свідоцтво про право на спадщину, оскільки не має можливості перевірити коло спадкоємців.

Відповідно до вищезазначеного суд також позбавлений можливості встановити відповідні відомості щодо спадкоємців та усіх заінтересованих осіб, чиї права можуть бути порушені у разі задоволення позову, а також встановити, чи має право позивач на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим

Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

На підставі викладеного, суд не вбачає порушень прав та інтересів позивача з приводу тимчасово не врегульованих відносин щодо прийняття спадщини у зоні АТО, бо не позбавляє права позивача у подальшому отримати свідоцтво про право на спадщину, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст.3, 10,11, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Волноваської районної державної адміністрації, про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Волноваського районного суду Донецької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Овчиннікова