Справа № 177/250/16-ц
Провадження № 2/177/56/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 липня 2017 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі: секретаря Зборівська І. С.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача

Лозуватського житлово-комунального

Підприємства ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозуватського житлово-комунального підприємства, про припинення дії відповідача, яка порушує право, визнання суми заборгованості такою, що не підлягає стягненню, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з вказаною позовною заявою, яку уточнив та згідно уточнених позовних вимог, просить суд припинити дії Лозуватського Житлово-Комунального Підприємства Дніпропетровської області по стягненню заборгованості в сумі 691,22 гривень, за надання послуг із збирання та вивезення побутових відходів, які порушують його право, шляхом визнання заборгованості у розмірі 691,22 гривень, по наданню послуг із збирання та вивезення побутових відходів такою, що не підлягає стягненню. Також просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 810,63 гривень, та моральну шкоду в розмірі 3000,00 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння № 5 по вул. Юбілейній в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

Територію на якій розташовано його домоволодіння обслуговує Лозуватське Житлово-Комунальне Підприємство, яке надає комунальні послуги, зокрема послуги із збирання та вивезення твердих побутових відходів, накопичених споживачами.

Послугами відповідача ОСОБА_1 почав користуватися з січня 2015 року і уклав з ним договір № 110108 від 12.01.2015 року на надання послуг із збирання та вивезення побутових відходів, термін дії якого почався з 01.01.2015 року, згідно п. 8.1. ст. 8 вказаного договору.

15.07.2015 року позивачу надійшло повідомлення про наявність у нього заборгованості по оплаті послуг із збирання та вивезення відходів у сумі 691,22 гривень, з вимогою сплатити заборгованість. Після чого ОСОБА_1 звернувся до відповідача, щоб зясувати звідки і коли утворилася дана заборгованість. Отримавши розрахунок, з якого видно, що заборгованість утворилася в період з 2013 року по 2014 рік на суму 600 гривень.

Позивач не погодився з даним розрахунком, так як в період з 2013 року по 2014 рік, він не користувався послугами відповідача, та договору про надання послуг не укладав, після чого вимагав надати йому копію договору на підставі, якого б він отримував дані послуги, але йому було відмовлено.

Також позивач вважає, що йому невірно нараховані суми до сплати, так як він користувався субсидією.

Крім цього позивач просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 810,63 гривень, які він потратив на лікування, так як після того, як він дізнався про утворений борг, у нього різко погіршився стан здоровя. Моральну шкоду позивач оцінює у 3000, 00 гривень.

Присутній в судовому засіданні позивач та його представник, позовну заяву визнали, та просили задовольнити її у повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовної заяви, пояснивши, що нарахування відбувалось згідно тарифів ЖКП на поточний період року та з урахуванням субсидії позивача на підставі рішень Місцевого самоврядування Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 14.02.2011 року, 29.09.2011 року, 27.02.2015 року. Також представник відповідача не згоден із заявленою матеріальною та моральною шкодою, так як вважає, що вини відповідача, в погіршенні стану позивача не має так, як Лозуватське ЖКП Дніпропетровської області діяло в рамках Законодавства України.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, згідно до змісту ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов"язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб"єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Виходячи із зазначених вимог законодавства, суд захищає порушені цивільні права та інтереси осіб у визначений в ст.16 ЦК України спосіб.

Як встановлено в судовому засіданні та видно з позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити дії Лозуватського Житлово-Комунального Підприємства Дніпропетровської області по стягненню заборгованості.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано суду Договір № 110108 від 12.01.2015 року про надання послуг із збирання та вивезення побутових відходів (а.с. 8), інформацію про стан особового рахунку за період серпень 2013 рік по липень 2015 рік (а.с. 9-10), з якого видно, що позивач періодично сплачував нараховані суми за використані послуги, які надає Лозуватське ЖКП, тобто фактично визнає укладення договору про надання послуг.

Також в матеріалах справи є повідомлення Лозуватського ЖКП, із змісту якого видно, що позивачу пропонують прибути до Лозуватського ЖКП до 15.07.2015 року з приводу заборгованості за вивезення сміття, станом на 01.07.2015 року, яка складає 691,22 гривень (а.с.11), яку він не визнає, так як вважає що фактично не укладав договір на про використання послуг Лозуватського ЖКП, щодо вивезення сміття.

Натомість позивачем не надано доказів того, що відповідач, вчиняє будь-які дії, щодо стягнення з нього суми заборгованості, яка виникла за період з 2013 року по 2014 рік.

В судовому засіданні представник відповідача не визнав позовні вимоги, посилаючись на ненадання позивачем суду доказів вчинення відповідачем протиправних дій відносно нього, так як позивач проживає та зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, та є споживачем послуг з питного водопостачання для власного споживання і водовідведення, крім цього, користуються іншими житлово-комунальними послугами, які надає йому позивач.

Відповідно до ст. 7 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

Зокрема п.2 і п.3 ч.1 цієї статті передбачені повноваження по встановленню цін/тарифів на житлово - комунальні послуги і затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням.

Фактично з дати ухвалення рішення Лозуватської сільської ради №236-4/VIII-сс від 29.09.2011 року, Лозуватське ЖКП розпочало надавати послуги з вивозу твердих побутових відходів мешканцям с.Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

Лозуватське ЖКП з 2011 року по теперішній час вивозить абсолютно всі побутові відходи, що утворились в процесі життєдіяльності всіх без виключення мешканців та юридичних осіб на території с.Лозуватка Криворізького району.

Позивач ОСОБА_1, являється громадянином України та власником домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Лозуватка, вул. Ювілейна, 5.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, як що інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про відходи» на позивача ОСОБА_1, як на громадянина України, покладено обовязок вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 35-1 ЗУ «Про відходи» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів та здійснюють оплату таких послуг. До джерел утворення побутових відходів ст.. 1 даного Закону відносить обєкти, на яких утворюються побутові відходи (житлові будинки, підприємства, установи, організації та земельні ділянки).

Норма накопичення твердих побутових відходів для ОСОБА_1, як людині, яка проживає в одноквартирному будинку з присадибною ділянкою за відсутності центрального опалення, законодавчо встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» та становить 1,52 кг/4.09 л.

Згідно довідки управління соціального захисту населення Криворізької РДА від 22.03.2016 року № 4/993-6 в домоволодінні за адресою: Дніпропетровська область. Криворізький район, с.Лозуватка, вул. Ювілейна, 5, проживають 4 особи ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 59).

ОСОБА_1 разом із членам родини фактично користуються послугою Лозуватського ЖКП з вивезення твердих побутових відходів з вересня 2011 року по теперішній час та всі нарахування за дані послуги, беручи до уваги субсидію, яка надана позивачу з січня 2015 року по квітень 2015 року (а.с. 12).

Відповідач вчасно та відповідної якості надав відповідачам житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору.

В свою чергу відповідачі, як споживачі послуг, зобов'язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, передбачені договором або законом

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач комунальних послуг зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги у строки, встановлені договором або законом.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача про зобовязання відповідача припинити вимагати від нього плати грошей на користь Лозуватського Житлово-Комунального Підприємства Криворізького району Дніпропетровської області, як заборгованість за ненадані у період з 2013 по 31.12.2014 року послуги по збиранню та вивезенню побутових відходів, не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач посилався на необхідність, вирішити питання щодо відшкодування йому моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок неправомірних дій відповідача.

Частинами 1,2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволені вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про те, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні, немає і підстав для вирішення питання про відшкодування на його користь моральної шкоди.

Що стосується заявленої позивачем матеріальної шкоди, то згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по справі підлягають компенсації за рахунок держави.

У Х В А Л И В:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Лозуватського житлово-комунального підприємства, про припинення дії відповідача, яка порушує право, визнання суми заборгованості такою, що не підлягає стягненню, стягнення матеріальної та моральної шкоди- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: