АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна і припинення неправомірного обмеження прав (про скасування заходів забезпечення позову),-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна і припинення неправомірного обмеження прав (про скасування заходів забезпечення позову).

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду позовної заяви по суті заявлених вимог.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна і припинення неправомірного обмеження прав.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи положення ст.154 ЦПК України, нормами якої передбачена процедура скасування заходів забезпечення позову в безспірному порядку та виходячи з того, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції відмовив у відкриття провадження у вказаній справі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

1) заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства;

2) є таке, що набрало законної сили, рішеннячи ухвала суду про закриття провадження у справіу зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відмова від позову не позбавляє другу сторону права пред'явити такий самий позов до особи, яка відмовилась від позову;

3) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому ж третейському суді виявився неможливим;

5) після смерті фізичної особи, а також у зв'язку з припиненням юридичної особи, які є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна і припинення неправомірного обмеження прав - залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: позов не підписаний позивачем у всіх його екземплярах, текст позову має частково нечитабельний стан, крім того, зважаючи на спірні правовідносини суддя рекомендував уточнити зміст позовних вимог та правильність визначення із способом захисту порушеного права.

На виконання вимог вказаної ухвали суду , 04.08.2017 року ОСОБА_1 надав позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна і припинення неправомірного обмеження прав, в якому просив визнати неправомірним застосування до теперішнього часу відповідачами арешту в якості засобу забезпечення позовних вимог на нерухоме майно, що зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_1, та таким, що порушує права позивача ОСОБА_1, а також зняти накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва 19.02.2014 року арешт з 12/100 частин садового будинку та 40/100 частин садового будинку, що згідно правовстановлюючих документів належать відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_5, і знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, садове товариство «Берізка - 2», в Дарницькому районі м. Києва.

В позовній заяві ОСОБА_1 пояснив, що просив суд не скасувати заходи забезпечення неіснуючого позову відповідачів до нього, оскільки у задоволенні всіх позовних вимог відповідачів до ОСОБА_1 відмовлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва, яке набрало законної сили, а просив відновити своє право на вільне користування та розпорядження нерухомим майном, яке неправомірно і безпідставно продовжувало обмежуватись арештом в інтересах відповідачів, шляхом застосування позивачем такого способу захисту свого цивільного права, як припинення дії, яка порушує право, а саме: зняття арешту з нерухомого майна та припинення неправомірного обмеження своїх прав з боку відповідачів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції не було підстав, передбачених ч.2 ст.122 ЦПК України для відмови у відкритті провадження у справі.

Натомість вказане питання суду належало розглянути виходячи із заявлених позовних вимог та встановлених обставин справи, враховуючи, що арешт накладено ухвалою суду у іншій справі, де рішення переглядається судом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду про відмову у відкритті провадженняпостановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягаєскасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стосовно компенсації позивачу судових витрат за розгляд апеляційної скарги, колегія суддів роз'яснює, що відповідно до абзацу 3 п.37 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року № 10, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: