Справа № 2/714/242/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"31" жовтня 2017 р. м. Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :
головуючого-судді Єфтемій С.М.
з участю представника позивачкиОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третіх осіб які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору орган опіки та піклування Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області, орган опіки та піклування Сторожинецької міської ради Чернівецької області про надання дозволу на тимчасової виїзд дитини без згоди батька за кордон, -
Позивачка з урахуванням зменшених позовних вимог звернулася до суду з позовом про надання дозволу на тимчасової виїзд за корон неповнолітньої ОСОБА_6 без згоди відповідача.
На обґрунтування своїх позовних вимог послалася на те, що від спільного шлюбу з відповідачем в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_6. В 2009 році відносини із відповідачем припинила та стала проживати окремо від нього разом з донькою, яка перебуває на її утриманні. Наразі перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 від якого мають малолітнього сина. Усі вони разом бажають поїхати на відпочинок за кордон, а саме до матері чоловіка яка проживає у Російській Федерації, проте відповідач відмовляється надати тимчасовий дозвіл на виїзд доньки за кордон. Тому, просила надати такий дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої доньки ОСОБА_6 за межі України до Російської Федерації у її супроводі, як матері без згоди батька - ОСОБА_5
Представник позивачки, ОСОБА_3, просив задовольнити вимоги позивачки, посилаючись на те, що відповідач свідомо не бажає надати позивачці дозвіл на виїзд їх доньки за кордон, бажаючи отримати з цього матеріальну вигоду. Сама позивачка має можливість тимчасово відвідувати разом з нинішньою сім'єю історичне місто колишнього радянського союзу - Москву, де проживає матір чоловіка. Таке відвідування свого роду матиме неабияке значення для розвитку доньки ОСОБА_6, зокрема ознайомлення з культурними, національними та історичними цінностями, однак проти цього категорично відмовляється відповідач. Свідченням цього слугує і його пасивна поведінка щодо небажання приймати участь в судових засіданнях, де би він міг надати пояснення по суті. Попри відсутність добровільного дозволу відповідача на виїзд неповнолітньої доньки ОСОБА_6 за кордон у супроводі позивачки як матері дитини, просив задовольнити вимоги позивачки і надати їй дозволу на виїзд дитини без згоди батька за кордон до Російської Федерації на час весняних канікул 2018 року на період з 06 березня по 20 березня 2018 року.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, у зв'язку з чим, суд з урахуванням думки представника позивачки вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи.
Органи опіки та піклування Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області та Сторожинецької міської ради Чернівецької області своїх представників в судове засідання не направили, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Орган опіки та піклування Строжинецької міської ради Чернівецької області просили розглянути справу у їх відсутність.
Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідка та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 3 ЦПК України гарантовано кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).
Судом установлено, що малолітня ОСОБА_6, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є сторони по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 8, 9).
За відомостями комунального підприємства «Сторожинецьке житлово-комунальне господарство» малолітня ОСОБА_6 за реєстрована за місцем проживання матері по АДРЕСА_1 (а.с. 10).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою від якого мають сина ОСОБА_8 Усі вони разом, в т.ч. малолітня ОСОБА_6 проживають за місцем його реєстрації у АДРЕСА_2. Так як його матір проживає у Російській Федерації, має власне житло то остання неодноразово запрошувало їх у гості, але відсутність дозволу на це відповідача як батька малолітньої ОСОБА_6 є перепоною на такій їх виїзд в цілому як сім'єю на виїзду за межі України. З даного приводу вони зверталися до нотаріуса де їм словесно було роз'яснення порядок вирішення даного питання, тобто в судовому порядку.
Вищевказане є свідченням того, що батьки малолітньої ОСОБА_6 проживають окремо через що вони не можуть узгодити питання виїзду за кордон їхньої дитини, яка проживає з позивачкою.
Згідно з положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).
За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України (зі змінами і доповненнями) перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Зміст вищенаведених норм законодавства зводяться до того, що тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим з батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.
Таким чином, для звернення одного з батьків до суду за для отримання тимчасового дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України є відсутність такої згоди другого з батьків.
Нормою ст. 60 ЦПК України встановлено правило згідно з якою, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на вищевказані норми законодавства, попри те що позивачкою не надано доказів того, що вона зверталася до нотаріуса чи то до відповідача за для отримання в нього згоди на виїзд неповнолітньої донки за кордон - Російської Федерації, а останній у свою чергу невмотивовано відмовив у наданні такої згоди на виїзд дитини за межі України, то відсутні й підстави для задоволення позовних вимог позивачки про надання дозволу на тимчасової виїзд дитини за кордон без згоди батька за рішенням суду.
Доводи представника позивачки про звернення позивачки до відповідача, нотаріуса з приводу вирішення означеного питання не можуть бути прийняті судом, оскільки такі дані з огляду на вимоги статей 57, 58 ЦПК України не можуть слугувати належними доказами.
Слід також зазначити, що в силу ч. 4 та ч. 5 ст. 19 СК України участь органу опіки і піклування у розгляді даного спору є обов'язковою, який у свою чергу зобов'язаний надати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання батьків і дитини, а також інших документів, які стосуються обставин справи.
Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи : роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Попри те, що орган опіки та піклування Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області та орган опіки та піклування Строжинецької міської ради Чернівецької області були залучені до участі даній справі, за твердженням представника позивачки, остання до такого органу не зверталася і будь-яке рішення з даного приводу не приймалося.
Вказане та відсутність клопотання зі сторони позивачки, чи то її представника на отримання висновку орану опіки та піклування (від кого саме) позбавляють суд за власною ініціативою вирішити такого роду питання.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 86, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третіх осіб які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору орган опіки та піклування Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області, орган опіки та піклування Сторожинецької міської ради Чернівецької області про надання дозволу на тимчасової виїзд дитини без згоди батька за кордон відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя