УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про скасування наказу про попередження щодо наступного звільнення за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив скасувати наказ Кривоозерського професійного аграрного ліцею від 28 грудня 2016 року № 237-к.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 4 листопада 2016 року його було поновлено на посаді старшого майстра Кривоозерського професійного аграрного ліцею.

7 листопада 2016 року він звернувся до директора ліцею із заявою про повернення його робочого місця, у задоволенні якої йому було відмовлено.

У зв'язку з необхідністю приведення у відповідність до штатного розпису ліцею кількості працівників, які займають посаду старшого майстра, 16 грудня 2016 року директором видано наказ № 165-о «Про створення комісії з визначення переважного права залишення на роботі».

Згідно із протоколом засідання утвореної комісії від 21 грудня 2016 року № 1 переважне право на залишення на займаній посаді старшого майстра було визнано за ОСОБА_5 Проте в особовій справі останнього відсутні документи, які підтверджують його кваліфікацію.

28 грудня 2016 року було видано наказ № 237, яким він попереджений про наступне звільнення з посади старшого майстра з 28 лютого 2017 року у зв'язку зі скороченням штату.

Вважав, що саме він має переважне право залишитись на згаданій посаді старшого майстра, та просив позов задовольнити.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано наказ Кривоозерського професійного аграрного ліцею від 28 грудня 2016 року № 237-к «Про попередження ОСОБА_4 щодо наступного звільнення з посади старшого майстра».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 30 березня 2017 року рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 40, 42, 49-2 КЗпП України, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що оспорюваний наказ був виданий відповідачем із дотриманням вимог трудового законодавства після отримання висновків комісії про залишення на посаді старшого майстра ліцею ОСОБА_5, а не позивача.

Колегія погоджується з такими висновками.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції із урахуванням встановлених обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик