Справа № 596/981/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2017 р.

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Печерського районного суду м. Києва, Державної казначейської служби України про зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Печерського районного суду м. Києва та Державної казначейської служби України та просить зобовязати Печерський районний суд м. Києва призначити до розгляду його скаргу на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо внесення відповідних відомостей до ЄДРДР та стягнути з державного бюджету України в його користь моральну (немайнову) шкоду заподіяну йому Печерським районним судом м. Києва в розмірі 13 копійок.

Посилається на те, що 29.05.2017 року в Печерський районний суд поступила його скарга на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо внесення відомостей до ЄДРДР за його заявою відомостей про злочин. Згідно ст. 304 КПК термін розгляду таких заяв має відбуватись не пізніше 72 годин, проте станом на 26.06.2017 року його скарга не лише не розглянута, а й не призначена до розгляду. Вищевказані дії Печерського районного суду м. Києва, позбавили його права на справедливий суд в розумні строки та завдали йому моральної шкоди. Внаслідок чого він зобовязаний звертатись до суду, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, що потребує від нього додаткових зусиль для організації його життя, хід якого повністю порушений. Замість того щоб спокійно проживати свій вік та спілкуватись із своєю сімєю, він змушений витрачати час на відстоювання своїх прав. Бездіяльність Печерського районного суду м. Києва вселили в нього відчуття беззахисності, і забрали віру в торжества правосуддя.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя доходить висновку про відмову у відкритті провадження у справі, з огляду на наступне.

Конституцією встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється і що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом (ст..ст.126, 129).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов'язаних із підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Останнє порушувало б і принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст.129 Конституції України і законодавством про судочинство.

Здійснення правосуддя в Україні врегульовано конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду від 13.06.2007 №8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

З огляду на викладене, враховуючи викладені обставини,в тому числі ухвалу Верховного суду України від 23.03.2011 року, суд як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. За таких обставин у відкритті провадження за позовними вимогами ОСОБА_1 до Печерського районного суду м. Києва, Державної казначейської служби України про зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, слід відмовити з підстав ст. 122 ЦПК України,

Керуючись ст. 15, 16, 35, 119, 120, п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити в відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Печерського районного суду м. Києва, Державної казначейської служби України про зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк