АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2-9609/2010
Провадження № 22-ц/792/1318/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:головуючої-судді ОСОБА_1,

суддів Костенка А.М., Пєнти І.В.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2010 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В серпні 2010 року ПАТ АБ «Укргазбанк», звертаючись до суду з цим позовом до відповідачів, вказував, що 27.05.2008 року між ОСОБА_2 та банком був укладений кредитний договір №2772008/1В про надання кредиту у сумі 5 000 дол. США на 24 місяців до 25.05.2010 року зі сплатою 24% річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором були укладені два договори поруки від 26.05.2008 року за №27722008/1В: між банком та ОСОБА_5 і між банком та ОСОБА_4, згідно умов яких поручителі прийняли на себе зобовязання у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань перед банком за кредитним договором здійснити виконання грошових зобовязань у обсязі, заявленому банком. ОСОБА_2 порушила умови договору і не повернула своєчасно кошти. Станом на 21.04.2010 року заборгованість відповідача перед банком складала 5 198,95 дол. США., з яких: 3 541,61 дол. США прострочена заборгованість за кредитом, 208,41 дол. США строкова заборгованість за кредитом, 1 448,93 дол. США заборгованість за відсотками, 19,62 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту та 7,41 грн. пеня за несвоєчасно сплату відсотків. Тому банк просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 5 198,95 дол. США та 27,03 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2010 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 5 198,95 дол. США та 27,03 грн. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судові витрати: судовий збір у сумі 137,44 грн. та 40 грн. витрат на забезпечення судового процесу з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає рішення суду необґрунтованим, незаконним, просить змінити рішення суду, а саме у задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовити повністю. Посилається на неправильне встановлення правовідносин між сторонами, неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального права. На думку апелянта, судом не враховано, що прострочена заборгованість по кредиту виникла ще в 2008 році, проте з цим позовом банк звернувся лише в 2010 році. Оскільки зобовязання по сплаті суми по кредиту виникає у позичальника щомісяця, то банк втратив право предявити вимогу до поручителів внаслідок спливу 6-місячного строку, визначеного ч.4 ст. 559 ЦК України.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Встановлено, що 27.05.2008 року між ОСОБА_2 та банком був укладений кредитний договір №2772008/1В про надання кредиту у сумі 5 000 дол. США на 24 місяці до 25.05.2010 року зі сплатою 24 % річних за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 26.05.2008 року було укладено договір поруки № 2772008/1В, згідно умов якого поручитель прийняв на себе зобовязання у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань перед банком за кредитним договором здійснити виконання грошових зобовязань у обсязі, заявленому банком. Аналогічного змісту договір поруки від 26.05.2008 року за № 2772008/1В також було укладено між банком та ОСОБА_3

ОСОБА_2 неналежно виконувала умови договору, внаслідок чого станом на 21.04.2010 року заборгованість відповідача перед банком склала 5 198,95 дол. США, з яких: 3 541,61 дол. США прострочена заборгованість за кредитом, 208,41 дол. США строкова заборгованість за кредитом, 1 448,93 дол. США заборгованість за відсотками, 19,62 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту та 7,41 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наявна заборгованість по кредитному договору підлягає стягненню в солідарному порядку з усіх відповідачів, зокрема, і ОСОБА_4 як поручителя.

Доводи апеляційної скарги про припинення поруки апелянта на час звернення з позовом внаслідок спливу 6-місячного строку, визначеного ч.4 ст. 559 ЦК України, є безпідставними.

Так, згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з пунктом 5.1. договору поруки він набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобовязання позичальника за договором.

Пунктом 5.2. договору поруки № 2772008/1В від 26.05.2008 року визначено, що порука також припиняється, якщо Кредитор протягом 3-х (трьох) років з дня настання строку виконання зобовязання Позичальника за Договором не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобовязання не зазначений або визначений моментом вимоги то відповідальність Поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладення цього договору.

Отже, вказаною умовою договору встановлено строк дії поруки, відтак відсутні підстави застосовувати норму речення 2 ч.4 ст. 559 ЦК України

Відповідно до представленого банком розрахунку (а.с. 13) заборгованість ОСОБА_2 з кредитним договором виникла з вересня 2009 року.

З цим позовом банк звернувся до суду 27 серпня 2010 року, тобто, в межах строку, визначеного пунктом 5.2. договору поруки.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про припинення поруки ОСОБА_4 за договором поруки № 2772008/1В від 26.05.2008 року та втрату банком права предявити вимогу до поручителя внаслідок спливу 6-місячного строку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_6 Провадження № 22-ц/792/1318/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 27