Справа № 148/933/17
РІШЕННЯ

Іменем України

04 липня 2017 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі : судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду 24.05.2017 звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є дочкою відповідача, на даний час вона досягла повноліття та продовжує навчання на денному відділенні Барського коледжу транспорту та будівництва, у зв'язку з чим, не може влаштуватися на роботу і отримувати самостійний заробіток.

Оскільки, відповідач не виконує свої батьківські обов'язки щодо утримання дочки на час навчання, хоча може надавати допомогу, оскільки працює та отримує дохід, позивач звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, до закінчення нею навчання або досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі і проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22.04.1999, виданого Тульчинським районним відділом реєстрації актів цивільного стану, є дочкою відповідача (а.с. 5).

Згідно довідки № 330 від 30.03.2017, виданої Барським коледжем транспорту і будівництва, ОСОБА_1 навчається на ІІІ курсі денної форми навчання, терміном з 01.09.2014 - 30.06.2018 (а.с. 17).

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав визначених у ч. 3 ст. 181 СК України, де зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі.

Частиною 3 ст. 199 СК України, встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 цієї ж статті, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На підставі статей 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, тому з нього слід стягнути аліменти.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у дохід держави суму судового збору - 640 грн.

Згідно п. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 181, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57- 60, 64, 88, 169, 209 - 203, 224, п. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2, аліменти у твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісяця, з моменту звернення до суду 24.05.2017 і до закінчення навчання - 30.06.2018 або до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку у випадку продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір - 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: