06 липня 2017 року
Справа № 489/210/17
Номер провадження 2/489/887/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06 липня 2017 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Балабан Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Інгульського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Миколаєва Миколаївської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру отриманої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва ( правонаступник Інгульське об`єднане управління Пенсійного Фонду України м. Миколаєва Миколаївської області) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру отриманої пенсії. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач отримував в УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва пенсію за віком відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На час призначення пенсії відповідача було попереджено про необхідність повідомлення будь-яких обставин, що впливають на призначення та розмір пенсії, проте такі вимоги нею виконано не було. Під час проведення перевірки позивачем було встановлено, що відсутні документи, які підтверджують участь ОСОБА_2 на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто відповідачем при призначенні пенсії було надано недостовірні документи. В зв`язку з вищевикладеним за період з 24.03.2012 р. по 31.07.2016 р. внаслідок зловживань з боку відповідача виникла переплата пенсії в розмірі 215 644 грн. 73 коп.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму надмірно отриманої пенсії за період з 24.03.2012 р. по 31.07.2016 р. в сумі 215 644 грн. 73 коп.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача позов не визнав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно заяви від 29.05.2012 р. отримував в Управлінні Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва з 24.03.2012 р. по 31.07.2016 р. пенсію за віком відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі Довідки Українського радіотехнічного інституту від 16.05.2012 р. №16-058, оскільки у період з 06.07.1986 р. по 11.07.1986 р. знаходився у службовому відрядженні в м. Чорнобиль на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ..

При поданні заяви про призначення пенсії ОСОБА_2 було попереджено про необхідність повідомляти УПФУ про зміни, що викликають зміну розміру виплачуваної пенсії.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язалась відшкодувати її за пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та за втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Згідно положень ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пунктом 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку встановленого статтею 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 10 років учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
При перевірці позивачем було встановлено, що ОСОБА_2 документи, які підтверджують участь відповідача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно Архівної довідки виданої Галузевим Державним архівом Міністерства оборони України від 26.02.2016 р. за № 4229/06 підтвердити участь ОСОБА_2 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі в/ НОМЕР_3 за період з 06 липня 1986 р. по 11 липня 1986 року немає можливості, тому що в наказах командира в/ч НОМЕР_2 по стройовій частині, а також в журналі обліку доз радіаційного опромінення в/ч НОМЕР_2 за вищевказаний період ОСОБА_2 не виявлений.

Відповідно до Архівної довідки виданої Галузевим Державним архівом Міністерства оборони України від 09.06.2016 р. за № 11715/06 підтвердити факт відчуження та роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 за період з 06.07.1986 р. по 11.07.1986 р. в складі військової частини НОМЕР_1 немає можливості, тому що в наказах командира в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині за вищевказаний період ОСОБА_2 не виявлений.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що соціальні пенсії виплачуються громадянам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, підстави для отримання ОСОБА_2 соціальної пенсії з 24.03.2012 р. відсутні.

Згідно Рішення Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва від 18.08.2016 р. за №65/2 ОСОБА_2 з серпня 2016 року припинено виплату пенсії за віком відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували факт перебування відповідача у відрядженні на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Згідно наданого позивачем Розрахунку за період з 24.03.2012 р. по 31.07.2016 р. розмір надміру виплаченої відповідачу пенсії склав 215 644 грн. 73 коп.

Згідно Рішення УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва № 81/1 від 18.10.2016 р. суму надміру виплаченої ОСОБА_2 пенсії за період з 24.03.2012 р. по 31.07.2016 р. в сумі 215 644 грн. 73 коп. необхідно стягнути з відповідача.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання недостовірних даних чи їх приховання, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Зі змісту вище викладеної статті випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Відповідно до ст.ст. 60,61 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем не було доведено, що відповідач свідомо надав недостовірну довідку при подачі заяви до відповідача з приводу призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому, сам по собі факт відсутності, на цей час, первинних документів у запитуваних організаціях, підставою яких є видача довідок, не свідчить про недостовірність довідки, наданої на час призначення пенсії відповідачу та не спростовує факт роботи відповідача у зоні відчуження у період з 06.07 1986 р. по 11.07.1986 р.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані докази в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити через їх необгрунтованість.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 123, 212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Інгульського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Миколаєва Миколаївської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру отриманої пенсії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова