єдиний унікальний номер справи 423/1590/17
номер провадження 2р/423/1/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року місто Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Лугової Н.М.,

представника заявника боржника ОСОБА_1,

стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву Державного підприємства «Первомайськвугілля» про розяснення рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 26 липня 2016 року у цивільній справі №423/762/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 26 липня 2016 року у цивільній справі №423/762/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позовні вимоги задоволено повністю: поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді гірника підземного відокремленого підрозділу «Шахта «Гірська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» з 12 листопада 2014 року; стягнуто з Державного підприємства «Первомайськвугілля» на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 12 листопада 2014 року по 26 липня 2016 року включно у сумі 72 632 гривні 70 копійок та на користь держави судовий збір у сумі 1378 гривень. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць.

Рішення набрало законної сили 20.10.2016.

Боржником подано заяву про розяснення рішення суду, оскільки є незрозумілим розмір середнього заробітку стягувача за час вимушеного прогулу, який підлягає виплаті на підставі рішення суду. Так, стягувачу присуджено 72 632,70 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Боржником нараховано 72 632,70 грн., з яких 58 469,33 грн. виплачено стягувачу, а 14 163,37 утримано в рахунок обовязкових платежів. Стягувач заперечує проти цього та вважає, що для повного виконання рішення суду виплаті на його користь підлягає вказана в рішенні сума у повному обсязі.

У судовому засіданні представник боржника ДП «Первомайськвугілля» підтримала заяву, просила задовольнити, пояснивши, що відповідно до податкового законодавства боржник є податковим агентом, тому повинен здійснювати утримання обовязкових платежів з доходів фізичних осіб, нарахованих таким особам, в тому числі, за судовим рішенням.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, зазначивши, що Законом України «Про виконавче провадження» у чинній редакції не передбачено виплату належних стягувачеві сум за рішенням суду за вирахуванням податків та інших обовязкових платежів. Не містить таких приписів також розяснення ДФС України та податкове законодавство. Вважає, що при виконанні рішення суду повинен отримати середній заробіток за час вимушеного прогулу в повному обсязі, тобто 72 632,70 грн. Тягар сплати податків несе боржник, так як через його незаконні дії виник спір.

Суд, дослідивши рішення Попаснянського районного суду від 26.07.2016, матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, у якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

З тексту мотивувальної та резолютивної частин рішення вбачається, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом визначено виходячи з погодинної форми оплати праці позивача у сумі 72 632,70 грн. за період з 12.11.2014 по 26.07.2016, тобто сума визначена без вирахування податків та інших обовязкових платежів. Визначаючи розмір суми таким чином, судом враховувалась необхідність застосування податкового законодавства на стадії виконання рішення суду.

Така позиція суду була висловлена в ухвалі Попаснянського районного суду від 31.10.2016, постановленій за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця Попаснянського РВ ДВС ОСОБА_4 при виконанні виконавчого листа у цій цивільній справі про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць.

Враховуючи наявність розбіжностей між сторонами виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, суд вважає необхідним його розяснити з посиланням на чинне законодавство, не змінюючи при цьому змісту рішення (з огляду на те, що правовідносини між сторонами щодо оподаткування виникли на стадії виконання рішення суду).

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом ІV ПК України, згідно з п. 162.1 ст. 162 якого платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, та податковий агент.

Згідно з п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України обєктом оподаткування фізичної особи резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого, зокрема, включається: дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), крім випадків, визначених цим підпунктом (п.п. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК України); дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми грошового відшкодування будь-яких витрат, крім тих, що обов'язково відшкодовуються відповідно до закону за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з розділом IV ПК України (п.п. «г» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України) та інші доходи, крім зазначених у ст. 165 ПК України (п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 ПК України).

Статтею 168 ПК України встановлено порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету.

Так, згідно із п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, поняття якого визначено п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку, визначену ст. 167 ПК України.

Податковим агентом визнається особа, на яку Податковим кодексом України покладається обовязок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків (п. 18.1 ст. 18 ПК України).

Виходячи з наведеного, боржник ДП «Первомайськвугілля» є податковим агентом, а стягувач ОСОБА_2 щодо нарахованої йому суми доходу платником податку.

При цьому податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обовязки, встановлені ПК України для платників податків (п. 18.2 ст. 18 ПК України).

Крім того, доходи, визначені ст. 163 ПК України, є обєктом оподаткування військовим збором (п.п. 1.2 п. 16? підрозділу 10 розділу XX ПК України).

Ставка військового збору 1,5 % обєкта оподаткування, визначеного п.п. 1.2 п. 16? підрозділу 10 розділу XX ПК України (п.п. 1.3 п. 16? підрозділу 10 розділу XX ПК України).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 ПК України (п.п. 1.4 п. 16? підрозділу 10 розділу XX ПК України).

Таким чином, ДП «Первомайськвугілля», як податковий агент, має зобовязання щодо нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб і військового збору з доходу, нарахованого на підставі рішення суду.

Зазначене зобовязання боржника ДП «Первомайськвугілля» кореспондується із передбаченим розділом ІV ПК України зобовязанням стягувача ОСОБА_2 щодо оподаткування його доходів прибутковим податком та військовим збором.

При цьому, присуджена сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як дохід фізичної особи резидента, не звільняється від оподаткування згідно з розділом IV ПК України. Тобто ОСОБА_2 не звільняється від зобовязання перед державою сплачувати прибутковий податок та військовий збір з присудженої йому суми.

Ані трудове, ані податкове законодавство не містить такої санкції за незаконне звільнення, як покладення на роботодавця тягара понести витрати на оподаткування доходу працівника (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) за власний рахунок.

У звязку з цим посилання стягувача на те, що роботодавець повинен сплатити податки з власних коштів, є безпідставними.

Чинним Законом України «Про виконавче провадження», на відміну від редакції Закону від 21.04.1999, дійсно не передбачено, що боржник, який є податковим агентом, виконує судове рішення з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу.

Однак, при виконанні судового рішення сторони керуються не лише цим Законом, а й іншими нормативно-правовими актами, зокрема Податковим кодексом України, яким врегульовано це питання.

Отже, посилання стягувача на Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 не спростовує доводів боржника.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 221, 209-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства «Первомайськвугілля» про розяснення рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 26.07.2016 задовольнити.

Розяснити рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 26 липня 2016 року у цивільній справі №423/762/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зазначивши що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 72 632,70 грн. за період з 12.11.2014 по 26.07.2016 визначений без вирахування податків та інших обовязкових платежів, які Державне підприємство «Первомайськвугілля» нараховує, утримує та перераховує до відповідного бюджету за рахунок коштів, що належать до виплати ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Луганської області через Попаснянський районний суд Луганської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження, якщо судове рішення не скасовано.

Суддя І.В. Лизенко