У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Шептицької С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Дмитра Володимировича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду в сумі 105173 грн. 95 коп., моральну шкоду в сумі 2000 грн., яка була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 27 жовтня 2015 року, а також судові витрати в сумі 1878 грн. 53 коп.

Не погодившись із оскаржуваним рішенням та вважаючи його незаконним, представник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що після початку розгляду справи по суті позивач фактично змінив свої позовні вимоги, щодо предмету і підстави позову, оскільки останній спочатку наполягав на стягненні різниці між вартістю цілого автомобіля до ДТП та страховою виплатою, що становить суму 186794,79 грн., а також витрати на евакуатор 450 грн., витрати на експерта 900

____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1388/2017 Головуючий у 1 інстанції : Панас О.В. Доповідач : Григоренко М.П.

грн., моральна шкода 20000 грн., а всього 208144,79 грн, але потім став наполягати на стягненні між цілим та пошкодженим автомобілем, а тому суд першої інстанції повинен був заявлениий позов залишити без руху, а не ухвалювати рішення у справі.

Суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою звіт про оцінку транспортного засобу № 303Е, зроблений спеціалістом ОСОБА_4, надавши перевагу іншому звіту, який був виготовлений спеціалістом ОСОБА_5, без технічного огляду автомобіля, що грубо суперечить вимогам п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (зареєстровано в Мінюсті 24.11.2003р. із змінами внесеними 08.12.2004р. та 24.07.2009р.).

Із висновку судової автотоварознавчої експертизи проведеної судовим експертом ОСОБА_6 та із звіту про оцінку № 320П (ОСОБА_4.) вбачається, що автомобіль Мітсубісі Ланцер не має коефіцієнту фізичного зносу, а відтак, порахувати вартість залишків можна лише способом проведення інтернет-аукціону, що і було здійснено під час виконання звіту №303Е ОСОБА_4

Отримавши від страховика ПАТ «СК «Уніка» 48000 грн., позивач узгодив розмір завданої йому шкоди із страховиком та погодився на суму яка є меншою від страхової суми, а тому останній в добровільному порядку відмовився від компенсації більшої суми (в межах 50000 грн.), і відповідно втратив право вимоги в т.ч. до відповідача.

Крім того, 22.06.2016 року о 15 год. 27 хв. суд задовольнив клопотання про залучення третьої особи ПрАТ «СК «Уніка», однак в оскаржуваному рішенні немає жодної інформації про цю третю особу.

Суд, не перевіривши належним чином повноваження представника позивача - Курганської О.В. безпідставно допустив її до участі в справі. Також судом порушено вимоги ст. 88 ЦПК України щодо розподілу судових витрат, фактично позов задоволено частково, а суд стягнув усі судові витрати позивача та не взяв до уваги судові витрати відповідача (оплата витрат судової експертизи).

В оскаржуваному рішенні відсутнє обґрунтування розміру моральної шкоди в 2000 грн., в матеріалах справи взагалі відсутні докази того, що в результаті ДТП позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягала в моральних та душевних стражданнях.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача Курганська О.В. вказує, що оскаржуване рішення вважає законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи представник відповідача - Поліщук Д.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач та його представник адвокат Курганська О.В. просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та стягуючи на його користь із відповідача завдану матеріальну шкоду, в сумі 105173 грн. 95 коп., суд першої інстанції взяв до уваги висновки № 2016/0026, оскільки ці висновки були складені оцінювачем, який має свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів, а звіт про оцінку № 303Е, який було здійснено на замовлення сторони відповідача, є недостовірним доказом.

Стягуючи моральну шкоду, суд першої інстанції вважав встановленим, що в результаті неправомірних дій відповідача позивачу дійсно були завдані моральні страждання, а тому, враховуючи характер винних дій ОСОБА_1, глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_3, визначив розмір такого відшкодування в розмірі 2000 грн.

Дані висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

В ході апеляційного розгляду справи представник відповідача погодився із висновками оскаржуваного рішення щодо визначення вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, але категорично не погодився із розміром вартості залишків пошкоженого автомобіля, який зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні.

Оцінюючи всі обставини у справі в їх сукупості, а також приймаючи до уваги, що обидва висновки спеціалістів щодо визначення вартості залишків пошкодженого автомобіля позивача, грунтуются не на точно встановлених даних чи обставинах, а є в певній мірі суб»єктивною оцінкою кожного із оцінювачів, які робили свої висновки на підставі тих чи інших інтернет-аукціонів, результати яких є непередбачуваними та залежать від сукупнності різноманітних факторів, що не піддаються точному прогнозуванню, тому, на розсуд колегїі суддів, суд першої інстанції вірно взяв до уваги ту вартість залишків транспортного засобу, яка була найнижчою, оскільки згідно висновків проведеної у справі судової автотоварознавчої експертизи (а.с. 152), встановити вартість пошкодженого автомобіля позивача на даний час не є можливим, а тому його вартість має бути визначена як вартість утилізації.

Сторона відповідача не надала суду достатніх та переконливих доказів того, що залишки пошкодженого транспортного засобу позивача можна було б реалізувати за більш високою ціною.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження сторони відповідача про те, що погодившись із сумою страхового відшкодування, позивач тим самим відмовився від свого права на повне відшкодування завданої майнової шкоди, не відповідає фактичним обставинам справи та змісту заяви ОСОБА_3 від 12 листопада 2015 року (а.с. 97), яка стосуються виключно розміру страхового відшкодування, а не визначення загального розміру завданої матеріальної шкоди взагалі, від відшкодування якої у повному обсязі винною особою позивач ніколи не відмовлявся.

Не заслуговують на увагу і твердження представника відповідача щодо порушення судом першої інстанції таємниці нарадчої кімнати, оскільки згідно наявного в матеріалах справи технічного запису чітко вбачається, що головуючий у даній справі повідомив сторін про те, що рішення у даній справі буде оголошено біля 09 години 18 липня 2017 року, а так як сторони не з»явились на вказаний час, тому будь-яких перешкод для початку розгляду судом іншої справи були відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення, оскільки, на розсуд колегії суддів, є надуманими та обумовлені лише прагненням сторони відповідача уникнути від виконання зобов'язання у будь-який спосіб.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2017 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Дмитра Володимировича відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук