Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про визнання неправомірним складення акту, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 15 листопада 2016 року,

встановила:

У серні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом до публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго»(далі - ПАТ «Чернігівобленерго»), у якому просив визнати неправомірним складення датованого 11 вересня 2015 року акту порушення Правил користування електричною енергією для населення про недопуск представників відповідача на територію за адресою: АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що вказаний акт складено за відсутності споживача, при невжитті заходів щодо його завчасного повідомлення про візит працівників відповідача 11 вересня 2015 року, що є підставою для визнання його неправомірним.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 15 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ «Чернігівобленерго» щодо складання акту від 11 вересня 2015 року про недопуск працівників

ПАТ «Чернігівобленерго» на територію домоволодіння по АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ПАТ «Чернігівобленерго» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із неправомірності дій працівників ПАТ «Чернігівобленерго» щодо складення акту від 11 вересня 2015 року про їх недопуск на територію домоволодіння по АДРЕСА_1. Крім того, складення акту за такою формою про «недопуск» не передбачено Правилами користування електричною енергією для населення.

Висновок апеляційного суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Установлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2015 року, яке набрало законної сили, визнано незаконними дії ПАТ «Чернігівобленерго» з приводу безпідставного припинення постачання електричної енергії ОСОБА_4 16 лютого 2014 року і 30 березня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано

ПАТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання за вказаною адресою. Рішення звернуто до примусового виконання.

14 серпня 2015 року на адресу ПАТ «Чернігівобленерго» від Центрального відділу ДВС Чернігівського МУЮ надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 11 серпня 2015 року за виконавчим листом про зобов'язання ПАТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання ОСОБА_4 Відповідно до п.2 вказаної постанови боржнику надано строк до 7 днів для самостійного виконання рішення суду.

10 вересня 2015 року ПАТ «Чернігівобленерго» повідомило Центральний відділ ДВС Чернігівського МУЮ, що виконання рішення суду щодо підключення електроустановок ОСОБА_4 до електричної мережі відбудеться 11 вересня 2015 року об 11.00 год. за адресою: АДРЕСА_1, та просило забезпечити участь у проведенні виконавчих дій державного виконавця, ОСОБА_4 та працівників правоохоронних органів.

Про проведення запланованих на 11 вересня 2015 року об 11.00 год дій по відновленню електропостачання ОСОБА_4 повідомлено не було.

11 вересня 2015 року об 11.00 год. бригада

ПАТ «Чернігівобленерго» прибула за місцем проживання позивача:

АДРЕСА_1, для підключення електроустановок до електричних мереж.

Споживач ОСОБА_4 та державний виконавець не були присутні.

11 вересня 2015 року працівниками ПАТ «Чернігівобленерго» був складений акт про недопуск представників Чернігівського МЕМ на територію домоволодіння, яке належить позивачу - по АДРЕСА_1. Даний акт підписано працівниками ПАТ «Чернігівобленерго», а саме: ОСОБА_5 - електромонтера оперативно - виїздної бригади;

ОСОБА_6 - електромонтера оперативно - виїздної бригади та

ОСОБА_7 - водія автотранспортних засобів служби механізованого автотранспорту.

В акті зазначено, що 11 вересня 2015 року по АДРЕСА_1 абонента ОСОБА_4 не було вдома.

Складений акт було направлено ПАТ «Чернігівобленерго» до правоохоронних органів та державної виконавчої служби.

Виконавче провадження було закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з невиконанням боржником-відповідачем рішення суду і неможливості виконати рішення суду без участі боржника.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_4 посилався на те, що вказаний акт складено з порушеннями вимог п. 53 ПКЕЕН, а саме за відсутності споживача, при невжитті заходів щодо його завчасного повідомлення про візит зазначених працівників відповідача 11 вересня 2015 року.

Правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4 ЦПК України передбачають право кожної особи на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язковий елемент конкретного суб'єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі

Встановивши, що позивача ОСОБА_4 не було належним чином повідомлено про проведення 11 вересня 2015 року робіт по підключенню електроустановок до електричної мережі, а відповідачем складено акт про недопуск, в той час як ОСОБА_4 був відсутній у домоволодінні, у якому такі роботи мали проводитись, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій ПАТ «Чернігівобленерго» щодо складення акту від 11 вересня 2015 року про недопуск працівників «Чернігівобленерго» на територію домоволодіння по АДРЕСА_1.

Суд вірно зауважив, що складення акту за такою формою про «недопуск» не передбачено Правилами користування електричною енергією для населення.

Апеляційний суд вірно вважав, що в силу положень ст.ст. 4, 11 ЦПК України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнання неправомірними дій ПАТ «Чернігівобленерго» щодо складення акту від 11 вересня 2015 року є ефективним засобом поновлення порушеного права позивача.

Доводи касаційної скарги висновок апеляційного суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 15 листопада

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька
О.В. Умнова
І.М. Фаловська