Справа № 541/1483/17
Провадження № 2/541/816/2017
У х в а л а

13 липня 2017 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О. А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,-

установив:

11 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

Ознайомившись із поданою позовною заявою, вважаю, що дана заява не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- не точно викладений зміст позовних вимог, так:

1) в резолютивній частині позовної заяви позивач просить вселити його до житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Миргородська, 17 в с. Великі Сорочинці Миргородського району та зобовязати відповідачів видати йому дублікат ключів від вхідних дверей спірного будинку. Якщо вимога про вселення в будинок є зрозумілою, то вимога зобовязати відповідачів видати йому дублікат ключів з точки зору процесуального закону сформульована неправильно, а тому потребує уточнення, оскільки не зрозуміло який спосіб захисту своїх порушених прав в дану випадку було обрано позивачем. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено ст. 16 ЦК України.

- не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину справи, а саме:

1) не зазначено доказів того, що відповідачі чинять позивачу перешкоди в користуванні власністю.

2) до позовної заяви не надано доказів, які б підтверджували право власності позивача на спірний будинок. Адже архівна довідка Миргородської районної державної адміністрації, в якій зазначено, що рішенням правління колгоспу ім. Гоголя, від 19 липня 1984 року надано жилу площу в новозбудованих жилих будинках по вул. Миргородській в с. Сорочинці не є правовстановлюючим документом, крім того, зі змісту даного документу не зрозуміло за якою саме адресою розташований будинок ( не вказано номер будинку) та зазначено населений пункт: с. Сорочинці, в той час, як в позовній заяві позивач вказує населений пункт с. Великі Сорочинці. Відсутні в матеріалах справи і докази, які б підтверджували права відповідачів, як власників даного будинковолодіння. Таким чином, позивачем не обґрунтовано чому позов було подано саме до такого кола відповідачів.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлені дві позовні вимоги немайнового характеру, а тому, відповідно до Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду позовної заяви за кожну позовну вимогу позивачу необхідно було сплати судовий збір.

Згідно пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», на день подання позивачем позовної заяви, за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір справляється у 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції про сплату судового збору, судовий збір сплачений позивачем тільки за одну вимогу немайнового характеру.

Вивчивши матеріали позовної заяви та враховуючи те, що за правилами ч.1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом, вважаю, що дана заява оформлена з порушеннями вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, або не оплачено судовий збір, постановляє ухвалу в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи те, що дана заява оформлена з порушеннями вимог ст. 119 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, а заявникові надати строк, що не перевищує 5 днів з дня отримання ним ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням залишити без руху.

Надати позивачу строк, що не перевищує 5 днів з дня отримання ним ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Копію ухвали направити позивачу для відому та розяснити, що у разі не усунення виявлених недоліків у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_5