Справа №613/17/17 Провадження № 2/613/167/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді Шалімова Д.В.,

при секретарі Макушинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , третя особа: ОСОБА_3 , в якому просять: стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України ( далі МТСБУ) грошову суму матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю ОСОБА_1 в розмірі 5 902,01 грн., стягнути з МТСБУ матеріальну шкоду, заподіяну майну, що належить ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 50 000 грн., стягнути з військової частини НОМЕР_1 п/п НОМЕР_2 грошову суму матеріальної шкоди, заподіяної майну, що належить ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 25 262,49 грн., судові витрати стягнути з відповідачів.

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 07 липня 2014 року о 14 год. 50 хв. на перехресті вул. Конопляної та п-кту Ілліча в м. Харкові, за участю автомобіля HYUNDAI ACCENT , д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля КАМАЗ 45143, в.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , сталася дорожньо-транспортна пригода ( далі - ДТП). Внаслідок ДТП було заподіяно шкоду автомобілю HYUNDAI ACCENT та здоров`ю ОСОБА_1 , яка знаходилася у вищевказаному автомобілі. За фактом ДТП військовою прокуратурою Харківського гарнізону центрального регіону України розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, яке згодом, на підставі постанови від 30 січня 2015 року було закрито. Згідно висновків судової автотехнічної експертизи встановлено, що дії водія автомобіля КАМАЗ 45143, ОСОБА_3 , не відповідають вимогам п.п. 12.3, 12.4, 12.9 ПДР України, і знаходяться з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В діях водія автомобіля HYUNDAI ACCENT , д.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи встановлено, що матеріальна шкода, яка була нанесена майну ОСОБА_2 , а саме: автомобілю HYUNDAI ACCENT д.н. НОМЕР_3 , під час ДТП, склала 75 262, 49 грн. 02 грудня 2015 року, після закриття кримінального провадження по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Приватного акціонерного товариства « Європейський страховий Альянс» через філію « Сумська дирекція» Приватно акціонерного товариства «Європейський страховий Альянс» з заявою про страхове відшкодування, до якої додано всі необхідні для виплати їм страхового відшкодування документи. Невиконання Страховиком своїх обов`язків щодо відшкодування шкоди у встановлений законом строк, стало підставою для звернення позивачів до МТСБУ та до Генеральної прокуратури України із заявами про усунення з боку Страховика порушень діючого законодавства України. Генеральною прокуратурою України заяву було пере направлено до Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг, яка надала роз`яснення, що оскільки на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 під час керування автомобілем КАМАЗ, в.н. НОМЕР_4 не була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий Альянс», на 07 липня 2014 року, стосовно транспортного засобу КАМАЗ, в.н. НОМЕР_4 , не було укладено договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином заявникам необхідно звернутися до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. Внаслідок ДТП було спричинено шкоду здоров`ю ОСОБА_1 , яка знаходилася під час ДТП в автомобілі HYUNDAI ACCENT. Під час перебування в медичному закладі охорони здоров`я ОСОБА_4 було призначено медикаментозне лікування, та розмір шкоди, пов`язаної з лікуванням складає 5 377,82 грн. Крім того, у відповідності до частини 1,4 статті 25 Закону про, обов`язкове страхування, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомог розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. ОСОБА_1 перебувала на лікуванні з 09 липня 2014 року по 21 липня 2014 року. В цей час вона офіційно не працювала,тому розмір шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності складає 524,19 грн. Позивачі звернулися до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі підпункту а) пункту 41.1 статті 41 Закону про обов`язкове страхування у передбачений законом спосіб . МТСБУ не заперечило проти заявлених матеріальних вимог, але для подальшого розгляду справи та прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, просило заявників надати належним чином завірені документи. Останні не погодились з такою позицією та направили додаткові пояснення, інформацію, додаткові документи (оригінали фіскальних чеків). В подальшому від МТСБУ позивачами було отримано листа, згідно якого організації, до яких звернулося МТСБУ за документами, необхідними для подальшого розгляду справи та прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, зі своїх причин відмовляють в наданні таких документів МТСБУ, тому МТСБУ знову просило позивачів надати необхідні документи. Позивачі звернулись із запитами про надання документів до медичного закладу, експертного закладу та прокуратури, від яких отримано відповіді про неможливість надання документів позивачам. Згідно вимог законодавства, особі, яка має право на отримання страхового відшкодування не повинна надсилати оригінали та належним чином завірені копії документів страховику або МТСБУ, оскільки отримання документів покладено на страховика чи МТСБУ. Для отримання страхового відшкодування постраждалій особі необхідно надати пакет документів, які зазначені у п.п. 35.1, 35.2, ст.. 35 Закону про страхове відшкодування, а тому позивачі вважають, що вони в повному обсязі виконали всі вимоги, тому вимоги МТСБУ є безпідставними та невиплата страхового відшкодування незаконною. Крім того, позивачі вважають за необхідне стягнути з МТСБУ заподіяну шкоду у розмірі 50 000 грн., так як, згідно Полісу № АС/3343734 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 50 000 грн. Згідно, висновку судової автотоварознавчої експертизи , матеріальна шкода завдано автомобілю під час ДТП складає 75 262,49 грн., тому шкоду у розмірі 50 000 грн. позивачі просять стягнути з МТСБУ, а грошову суму у розмірі 25 262,49 грн. стягнути з військової частини, так як водій ОСОБА_3 на час скоєння ДТП перебував на військовому обліку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність та письмові пояснення. Згідно пояснень позивача, остання вважає, що МТСБУ безпідставно не розглядає заяву про страхове відшкодування, посилаючись на те, що позивачами не надано повного переліку документів завірених належним чином. Обов`язок по отриманню документів покладено на МТСБУ, крім того, позивач вважає, що МТСБУ використало не всі передбачені законом спроби отримати документи, хоча і намагалося це робити. Оскільки позивачі не отримали відшкодування майнової шкоди, це змушує їх звернутися до суду з позовом до МТСБУ. Також, позивач вважає, що саме військова частина НОМЕР_1 повинна відшкодувати частину шкоди спричиненої внаслідок ДТП, оскільки шкоду було спричинено автомобілем КАМАЗ в.н НОМЕР_5 , який є джерелом підвищеної небезпеки. В разі нанесення шкоди джерелом підвищеної небезпеки немає необхідності встановлення факту вини особи , яка володіла цим джерелом, достатньо лише факту такого володіння. На час коли сталася ДТП, транспортним засобом володіла військова частина НОМЕР_1 , тому саме вона повинна відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Позивач вважає, що немає підстав звертатись з позовом про стягнення шкоди з водія ОСОБА_5 , оскільки обов`язок по відшкодуванню такої шкоди може бути покладено на водія лише у випадку, якщо військова частина доведе, що водій незаконно володів транспортним засобом під час ДТП або шкоду було завдано внаслідок умисних дій позивачів. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву згідно якої просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник МТСБУ в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність та проти задоволення позову заперечив. Згідно письмових заперечень, МТСБУ було розглянуто заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та повідомлено листом про необхідність надати документи в засвідчених копіях, проте станом на 10 травня 2017 року таких документів позивачами надано не було, а отже заявники не набули права на отримання страхового відшкодування, так як таке відшкодування може бути лише у чіткій відповідності до Закону. Крім того, МТСБУ просило ОСОБА_1 надати належним чином оформлені та завірені документи, що стосувались її лікування після ДТП, оскільки самостійно вони ці документи отримати не змогли. МТСБУ було зроблено запит до КЗОЗ « Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» , проте отримано відповідь, що медична картка ОСОБА_1 була вилучена слідчим та долучена до матеріалів кримінального провадження. Оскільки МТСБУ не є стороною кримінального провадження, то отримати медичну документацію не має можливості. Також, ОСОБА_2 не було надано оригінал автотоварознавчого дослідження та не повністю вказано інформацію про настання страхового випадку. МТСБУ не може проводити нарахування суми страхового відшкодування за копіями документів, а заява про страхове відшкодування та повідомлення про настання страхового випадку подається на затвердженому Протоколом Президії МТСБУ бланку. Представником у запереченнях було зазначено, що позивачі не позбавлені права отримати страхову виплату, для цього їм необхідно лише надати всі необхідні документи.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився , надав до суду заперечення, згідно яких у військовій частині з березня 2014 року обліковується автомобіль КАМАЗ 45143 в.н. НОМЕР_4 , який на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «БІОЛАТ» та був вилучений на підставі Постанови КМУ «№1921 від 08.12.2000 року, згідно акту вилучення майна № 4 від 25.04.2014 року, т.б. військова частина не здійснювала фактичне володіння автомобілем. Даний автомобіль був закріплений за солдатом ОСОБА_3 , який проходив військову службу у військовій частині з 25 березня 2014 року по 14 березня 2015 року на посаді водія господарчого відділення взводу матеріально технічного забезпечення 3-го реактивного артилерійського дивізіону. Оскільки ДТП сталося з вини водія ОСОБА_3 , тому саме він повинен нести відповідальність за збитки. Крім того, у військовій частині відсутні відомості щодо притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння ДТП, яка мала місце 07 липня 2014 року. Також, згідно листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг, на час ДТП стосовно транспортного засобу КАМАЗ в.н. НОМЕР_5 не було укладено договорів обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому у військової частини відсутні правові підстави для сплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, оскільки цивільна відповідальність водія ОСОБА_3 не була застрахованою. Окрім того, матеріальну шкоду позивачі визначають як різницю між сумою завданої шкоди, яка покривається страховим відшкодуванням і реальною шкодою, яка перевищує ліміт страхового відшкодування. Відповідач вважає, що вимоги позивачів щодо стягнення різниці, за своєю правовою природою не відповідають змісту поняття збитків, встановленому ст.. 22 ЦК України.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого:

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником автомобіля марки HYUNDAI ACCENT д.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску.

Згідно змісту протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 07 липня 2014 року та схеми до протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 07 липня 2014 року, на перехресті пр-кту Ілліча та вул. Конопляної м. Харків відбулось зіткнення двох транспортних засобів, автомобіля КАМАЗ в.н. НОМЕР_4 та автомобіля HYUNDAI ACCENT д.н. НОМЕР_3 , які отримали в результаті ДТП технічні пошкодження.

Відповідно до змісту постанови про закриття матеріалів кримінального провадження від 30 січня 2015 року, 07 липня 2014 року близько 14.45 год. військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем КАМАЗ 45143 в.н. НОМЕР_4 рухаючись по вул. Конопляній у м. Харкові в районі перехрестя з проспектом Ілліча скоїв зіткнення з технічно справним автомобілем HYUNDAI ACCENT д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Матеріали кримінального провадження №0001326 від 11 липня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутності в діянні складу зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 11583 від 28 листопада 2014 року, по показанням водія ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля КАМАЗ 45143 ОСОБА_3 не відповідають вимогам п.п 12.4, 12.9, б) та 13.1. Правил дорожнього руху України і знаходяться , з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди. В даному випадку технічна можливість уникнути даної дорожньо транспортної пригоди не визначалась діями водія автомобіля HYUNDAI ACCENT ОСОБА_2 , а повністю залежала від дій водія автомобіля КАМАЗ 45143 ОСОБА_3 . В діях водія автомобіля HYUNDAI ACCENT ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які , з технічної точки зору, знаходились би в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди. По показанням свідка ОСОБА_6 , в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля HYUNDAI ACCENT ОСОБА_2 не відповідають вимогам п.п. 10.1, 14.2. г) Правил дорожнього руху України, і знаходяться , з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди.

Відповідно до висновку додаткової судової автотехнічної експертизи № 1982 від 13 травня 2015 року, показання свідка ОСОБА_6 , які він надав під час проведення слідчого експерименту від 13 жовтня 2014 року в частині зближення транспортних засобів перед дорожньо - транспортною пригодою, а саме в частині того, що автомобіль HYUNDAI ACCENT рухаючись на відстані 4,35 м. від правого краю проїжджої частини та в момент виконання маневру направленого на повернення на смугу руху автомобіля КАМАЗ 45143 рухався на відстані 20,5 м. від своєї передньої частини до передньої частини автомобіля КАМАЗ 45143 до автомобіля HYUNDAI ACCENT становила 27,7 м., при цьому автомобіль HYUNDAI ACCENT рухався на відстані 2,62 м. від правого краю проїжджої частини вул. Конопляної, відносно напрямку свого руху, являються, з технічної точки зору, неспроможними.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 11406 від 24 листопада 2014 року, матеріальна шкода завдана власнику автомобіля HYUNDAI ACCENT д.н НОМЕР_3 при ДТП 07 липня 2014 року , складає 75 262 грн. 49 коп.

Згідно п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про Банківські реквізити заявника ( за наявності).

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 02 серпня 2016 року звернулись до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування, в якій просили відшкодувати оцінену шкоду, заподіяну майну, що належить ОСОБА_2 , внаслідок ДТП , а саме автомобілю HYUNDAI ACCENT д. н. НОМЕР_3 , в розмірі 75 262, 49 грн. та відшкодувати шкоду, заподіяну здоров`ю ОСОБА_1 в розмірі 5 429,01 грн.

На дану заяву МТСБУ 17 серпня 2016 року надало відповіді ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в яких роз`яснено, які документи необхідно надати для подальшого розгляду справи щодо відшкодування заподіяної шкоди, крім того, зазначено, що всі документи повинні бути засвідчені належним чином.

Позивачі повторно звернулись до МТСБУ із заявами щодо проведення виплати страхового відшкодування, у передбачений законодавством України спосіб та строки.

Відповідно до п.п. 33-1.1. та 33-1.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. На підставі письмового запиту страховика або МТСБУ відповідний підрозділ Національної поліції зобов`язаний надати йому довідку про дорожньо-транспортну пригоду, форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством внутрішніх справ України; заклад охорони здоров`я - довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування), форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством охорони здоров`я України, відомості про діагноз, лікування та прогноз хвороби потерпілого, висновки судово-медичної експертизи, а також іншу інформацію, необхідну для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування або регламентної виплати; медико-соціальна експертна комісія - документи, що підтверджують ступінь втрати професійної чи загальної працездатності потерпілого; суди та правоохоронні органи - копії наявних документів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, розміру заподіяної та відшкодованої шкоди.

Як видно з матеріалів справи МТСБУ вживались заходи для отримання документів необхідних для нарахування страхових виплат ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується запитом № 3/1-05/23612 від 07.09.2016 року на адресу КЗОЗ « Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», запитом № 3/01-5/23613 від 07.09.2016 року на адресу Військового прокурора Харківського гарнізону.

Проте, згідно повідомлення КЗОЗ « Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 18/5186 від 15.09.2016 року, на ім`я начальника департаменту внутрішнього страхування МТСБУ, медична карта хворої ОСОБА_1 була вилучена з архіву старшим слідчим Харківської прокуратури 13 серпня 2014 року.

Згідно повідомлення військової прокуратури Харківської області № 24-7584 вих-16 від 26.09.2016 року, на ім`я начальника департаменту внутрішнього страхування МТСБУ, у зв`язку з тим, що МТСБУ не є стороною у кримінальному провадженні, тому немає законних підстав для надання їм належним чином завіреної копії постанови про закриття кримінального провадження № 01326 від 11.07.2014 року.

В свою чергу позивачі також намагались отримати документи, завірені належним чином, для подальшої їх подачі для відшкодування заподіяної шкоди, що підтверджується заявою ОСОБА_2 на адресу ХНДІСЕ ім.. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса від 30 жовтня 2016 року, заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ім`я Військового прокурора Харківського гарнізону від 31 жовтня 2016 року, заявою ОСОБА_1 на адресу КЗОЗ « Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 30 жовтня 2016 року.

Згідно листа ХНДІСЕ ім.. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса № Х-357 від 16.11.2016 року, надати оригінал висновку судової автотоварознавчої експертизи № 11406 від 24.11.2014 року, неможливо, оскільки він знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до листа КЗОЗ « Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 34/6457 від 23.11.2016 року, медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_1 вилучена 13.08.2014 року старшим слідчим Харківської військової прокуратури, тому надати інформацію про перелік найменувань, кількості лікарських засобів та довідку про термін тимчасової непрацездатності немає можливості.

Згідно ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України , особа, яка здійснює діяльність , що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завданку шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконанням ним своїх трудових ( службових) обов`язків.

Частинами 1-3 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року, роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 61 від 25.03.2014 року, солдата ОСОБА_3 призначено водієм господарчого відділення взводу матеріально технічного забезпечення з реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , ВОС 837037А.

Згідно змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 81 від 14.03.2015 року, молодшого сержанта ОСОБА_3 , водія господарчого відділення взводу матеріально технічного забезпечення з реактивного артилерійського дивізіону військової частини - полова пошта НОМЕР_2 , звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 3 частини восьмої статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» з 14 березня 2015 року виключено зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення. .

Відповідно до змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 144 від 01.04.2014 року «Про введення в стрій та закріплення особового складу за технікою», КАМАЗ - 45143 в.н. НОМЕР_4 закріплено за солдатом ОСОБА_3 .

Згідно акта № 4 по примусове відчуження або вилучення майна Конотопським об`єднаним міським військовим комісаріатом згідно рішення від 25.03.2014 року, у зв`язку з мобілізацією здійснено примусове відчуження майна, а саме: автомобіль самоскид КАМАЗ 45143 д.н. НОМЕР_6 , власником якого є ТОВ « Біолат».

Суд не приймає до уваги доводи військової частини НОМЕР_1 польової пошти НОМЕР_2 , стосовно того, що автомобіль КАМАЗ 45143 на праві власності належить ТОВ « БІОЛАТ» та був вилучений на підставі Постанови КМУ «№1921 від 08.12.2000 року, згідно акту вилучення майна, т.б. військова частина не здійснювала фактичне володіння автомобілем. Крім того, даний автомобіль був закріплений за солдатом ОСОБА_3 , який проходив військову службу у військовій частині на посаді водія господарчого відділення взводу матеріально технічного забезпечення 3-го реактивного артилерійського дивізіону і оскільки ДТП сталося з вини водія ОСОБА_3 , тому саме він повинен нести відповідальність за збитки. Так, як згідно ст. 3 Закону України « Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно перебуває у власності держави і закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. Суб`єктами використання військового майна у Збройних Силах України та інших військових формувань є військові частини, військовослужбовці, військовозобов`язані під час проходження зборів, резервісти, службовці, тощо. Стаття 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» закріплює, що військові частини , як суб`єкти господарської діяльності відповідають за шкоду і збитки, заподіяні довкіллю, правам та інтересам фізичних чи юридичних осіб, державі.

З встановлених судом обставин вбачається, що на час скоєння ДТП водій ОСОБА_3 , який керував автомобілем КАМАЗ 45143 був військовослужбовцем та знаходився у службових відносинах з військовою частиною НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , а тому відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на військову частину НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 .

Згідно п. 23.1. ст.. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим.

Відповідно до п. 24.1. ст.. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного хворого 3570 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в ОКЛ з 07 липня 2014 року п 09 липня 2014 року з діагнозом забій головного мозку, субарахноідальна гематома, забій шийного відділу хребта, забій м`яких тканин в області лівої голені, травми отримані в результаті ДТП 07 липня 2014 року.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного ) хворого № 9.11273 КЗОЗ « Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 09 липня 2014 року по 21 липня 2014 року з діагнозом: гостра закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку, травматичний субарахноідальний крововилив, забій шийного відділку хребта. Травми отримано в результаті ДТП, що мало місце 07 липня 2014 року.

Відповідно до копій квитанцій та чеків ( а.с. 50-55) ОСОБА_1 на лікування було витрачено грошові кошти в сумі 5 429, 01 грн.

Суд відмовляє у стягненні шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності ОСОБА_1 у сумі 524,19 грн., оскільки позивачем не доведено своїх вимог у цій частині позову, крім того, на час ДТП, позивач була особою пенсійного віку.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Згідно змісту п. 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до Полісу № АС/3343734 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між Страховою групою «ТАС» та ОСОБА_2 , строк дії з 19 грудня 2013 року по 18 грудня 2014 року, страхова сума за шкоду заподіяну життю та здоров`ю складає 100 000 грн., страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 50 000 грн.

Позивач ОСОБА_2 просить стягнути з МТСБУ матеріальну шкоду у розмірі 50 000 грн., т.б в межах страхової виплати, а з військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 різницю між страховою виплатою та шкодою заподіяною його майну внаслідок ДТП , а саме грошову суму у розмірі 25 262,49 грн.

За таких обставин вимоги позивача про солідарне стягнення, суми збитків спричинених в результаті ДТП, з відповідачів, підлягають задоволенню.

Згідно ст. 60 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень». Оскільки позивач ОСОБА_1 позовні вимоги в частині стягнення шкоди заподіяної здоров`ю внаслідок ДТП довела частково, тому і вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає що доведення позову є обов`язком позивача, відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагальності процесу, роз`яснював сторонам їх права та обов`язки.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до вимог передбачених ст. 88 ЦПК України.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Керуючись ст.ст. 22, 1166, 1172, 1187, ст.ст. 23, 24, 33, 35, 36, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року, ст.ст.10, 11, 32, 57, 58, 60, 79, 84, 88, 213-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Моторного ( транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , матеріальну шкоду, заподіяну здоров`ю, в сумі 5 429 ( п`ять тисяч чотириста двадцять дев`ять) гривень 01 коп.

Стягнути з Моторного ( транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , матеріальну шкоду, заподіяну майну внаслідок дорожньо транспортної пригоди, в сумі 50 000 ( п`ятдесят тисяч) гривень, судовий збір у розмірі 500 ( п`ятсот) гривень, ВСЬОГО 50 500 ( п`ятдесят тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , матеріальну шкоду, заподіяну майну внаслідок дорожньо транспортної пригоди, в сумі 25 262 (двадцять п`ять тисяч двісті шістдесят дві) гривни 49 коп., судовий збір у розмірі 252 (двісті п`ятдесят дві) гривни 65 коп., ВСЬОГО 25 515 ( двадцять п`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 14 коп.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь держави судовий збір (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , Банк отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ