Справа № 585/3743/16-ц
Номер провадження 2/585/64/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, при секретарі М.В. Шунько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Роменський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (ОСОБА_4 ) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Роменський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області і, після уточнення позовних вимог, просить: 1. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 р., батьком її, ОСОБА_1 дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; виключити відомості про ОСОБА_3, як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з актового запису про її народження № 345, зробленого за місцем реєстрації у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Ромни Роменського МРУЮ у Сумській області; внести зміни в актовий запис про народження № 345 від 28 жовтня 2015 року, змінивши прізвище ОСОБА_5 з «Новікової» на «Савченко», іменування по батькові з «Сергіївни» на «Геннадіївна», та записати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 в книзі записів народжень її батьком. В обґрунтування позову вказала, що вона з 22 вересня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 В 2011 році їх відносини погіршилися , ОСОБА_3 забрав свої речі та переїхав на постійне проживання в інше житлове приміщення за іншою адресою. З того часу вони припинили подружні відносини та будь-яке спілкування. Після припинення відносин із ОСОБА_3 вона почала зустрічатися з іншим чоловіком ОСОБА_2 та підтримувала з ним близькі стосунки. Через деякий час вони стали спільно проживати разом як одна сімя і вести спільне господарство. В звязку з викладеними обставинами вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3 і 27 жовтня 2015 року шлюб розірвано. 11 жовтня 2015 року у них з ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_6. При зверненні до відділу РАЦС, стосовно реєстрації народження дитини, їй повідомили, якщо дитина народилася до спливу 10 місяців від дня припинення шлюбу державна реєстрації народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі, а тому відомості про батька дитини в книзі записів народжень будуть проведені відповідно ст. 122 СК України за прізвищем колишнього чоловіка. Таким чином відомості про батька у свідоцтві про народження її дочки ОСОБА_6, були записані відповідно до положень ст. 122 СК України за прізвищем колишнього чоловіка ОСОБА_3 У внесеннi відомостей до актового запису про відповідача ОСОБА_2, як батька дитини, їй було відмовлено через відсутність рішення компетентного суду про визнання батьківства, що змусило звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 підтримала позов і просила його задоволити. Суду пояснила, що звернулася до суду так як хоче щоб дитина мала прізвище біологічного батька, дитину треба ростити і виховувати. Відповідач ОСОБА_2 не відмовляється що це його дитина. Призначати генетичну експертизу не бажає, так як батьком дитини є ОСОБА_2 Шлюб з ОСОБА_3 розірваний рішенням суду, вона суд не повідомляла про те, що вагітна і народила дитину. У відділі РАГС їм повідомили, що записати ОСОБА_2 батьком не можна, бо такий закон.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав і просив його задоволити. Суду пояснив, що він батько дитини, живе з ОСОБА_4 вже 6 років. У нього сумнівів щодо батьківства немає ніяких, генетичну експертизу призначати не може в звязку з відсутністю коштів. Відповідач ОСОБА_3, як видно з довідки виїхав з України в 2012 році, а тому не може бути батьком дитини. Заяви про своє батьківство він не подавав. Коли народилася дитина, вони з ОСОБА_4 ходили в РАЦС, але там їм сказали що не можна записати його батьком і нічого іншого не розяснювали.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, оскільки згідно отриманої інформації помер 19 квітня 2017 року.

Третя особа: Роменський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області явку представника в судове засідання не забезпечив.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася 11 жовтня 2015 року і її батьками у свідоцтві про народження вказані ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано. В рішенні суду відсутні будь-які посилання на наявність спільної дитини.

З довідки про склад сімї вбачається, що ОСОБА_4 проживає з донькою ОСОБА_5

13 жовтня 2016 року, через 5 днів після відкриття провадження, до суду надійшла заява за підписом від імені ОСОБА_3 про розгляд справи без його участі, в якій він позов визнає. Дану заяву суд оцінює критично і не бере до уваги при розгляді справи, оскільки вона сумнівна так як надійшла за порядковим № 16683, датована 13 жовтня 2016 року, в той час як заява про уточнення найменування позивача, від імені позивача ОСОБА_1, надійшла за порядковим № 16682 від 13 жовтня 2016 року. Також, суд вважає дану заяву сумнівною, ще й з тих міркувань, що відповідач жодного разу в судове засідання не прибув і позивач повідомила, що відповідач виїхав в Росію.

Згідно інформації щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, перетинав кордон з Росією 30 березня 2012 року.

Згідно запису акту про смерть № 364 від 24 квітня 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, помер 19 квітня 2017 року в м.Магадан Російської Федерації.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі суд дійшов висновку, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо батьківства.

Стаття 122 СК України визначає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства.

Відповідно ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Стаття 128 СК України визначає: за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частина 1 та 2 статті 138 СК України визначають, що жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Вирішуючи спір, суд виходить з норм СК України, на які послався позивач і вважає доцільним застосувати ст. 138 СК України, оскільки саме дана норма регулює існуючі правовідносини.

В абзацах 2-4 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство.

З контексту наданих норм вбачається, що законом визначено презумпцію батьківства чоловіка тобто законодавець визначає, що в даному випадку обов'язок доводити відсутність кровного споріднення лежить на чоловікові, якщо він оспорює батьківство.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає позов не обґрунтованим і доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Такого висновку суд дійшов виходячи з того що, всупереч вимог ст. 60 ЦК України, позивачем не доведено відсутності кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_3 та дитиною ОСОБА_5 Також не надано доказів на підтвердження кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_2 і дитиною ОСОБА_5

Крім цього в матеріалах справи відсутні докази подання відповідачем ОСОБА_2 заяви про батьківство і відповідач ОСОБА_2 протягом часу розгляду справи з 4 жовтня 2016 року до 30 жовтня 2017 року, відповідної заяви не подав, про що повідомив суду 30 жовтня 2017 року в судовому засіданні.

Керуючись, ст. 138 СК України, ст. ст. 10, 11, 14, 60, 88, 209, 212-215, 292, 294, 296 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Роменський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання батьківства, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя… підпис.

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7