Справа № 358/340/15-ц Головуючий у І інстанції Тітов М. Б.
Провадження № 22-ц/780/134/17 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 46 26.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

26 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Берегиня» на рішення Богуславського районного суду Київської області від 04 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Берегиня», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держгеокадастру у Богуславському районні Київської області та відділ державної реєстрації Богуславської районної державної адміністрації Київської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування його державної реєстрації, -

встановила:

У березні 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, уточнивши свої вимоги, просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки за №48 від 23 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством «Берегиня», який був зареєстрований 13 січня 2014 року Реєстроаційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області, скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди земельної ділянки та зобов'язати відповідача повернути їй земельну ділянку площею 1,4103 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що вона являється власником зазначеної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 вересня 2013 року, індексний номер - 9099893, яке було видане реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області.

До 20 листопада 2013 року належна їй земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ «Вітал-Агро», після чого вона мала намір передати земельну ділянку в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3, але 25 січня 2014 року її дочка ОСОБА_4, діючи від її імені по довіреності, отримала з відділу Держземагентва у Богуславському районі витяг з Державного земельного кадастру про належну їй на праві власності земельну ділянку та дізналася, що земельна ділянка перебуває в оренді ПОСП «Берегиня» на підставі договору оренди земельної ділянки за № 48 від 23 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством «Берегиня», який був зареєстрований 13 січня 2014 року Реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області.

Ознайомившись зі змістом вказаного договору оренди земельної ділянки вона виявила, що він підписаний від її імені на 4-му аркуші в графі «орендодавець» і цей підпис їй особисто не відомий та не відповідає вільному зразку її підпису.

З огляду на викладене позивачка просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04 серпня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки за №48 від 23 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством «Берегиня», який був зареєстрований 13 січня 2014 року Реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області.

Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки за № 48 від 23 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством «Берегиня», який був зареєстрований 13 січня 2014 року Реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області.

Зобов'язано Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Берегиня» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,4103 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 вересня 2013 року, індексний номер - 9099893.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Берегиня» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, а також на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи апеляційним судом, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які було досліджено в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їхню належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4103 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1, яка розташована на території Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 вересня 2013 року, індексний номер - 9099893, яке було видане реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області.

23 грудня 2013 року невстановлена особа заповнила реквізити бланків договорів оренди вказаної земельної ділянки в трьох примірниках, зазначивши орендодавцем ОСОБА_2, яка договір оренди землі особисто не підписувала. Даний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований 13 січня 2014 року (індексний номер витягу - 16030528) Реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області.

Згідно висновку експерта № 87 від 16.06.2016 року за наслідками проведеної судової почеркознавчої експертизи судовим експертом сектору технічного дослідження документів, почеркознавчих досліджень та обліків відділу технічного дослідження документів, досліджень у сфері інтелектуальної власності, почеркознавчих досліджень та обліків лабораторії криміналістичних видів досліджень ДНДЕКЦ МВС України ОСОБА_5, зроблені висновки, що підписи від імені ОСОБА_2 в графах «Орендодавець» в трьох примірниках договору оренди земельної ділянки за № 48 від 23 грудня 2013 року - виконані не ОСОБА_2, а іншою особою, з ретельним наслідуванням справжньому підпису ОСОБА_2, та ці підписи виконані однією особою.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 жовтня 2016 року померла позивачка - ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 12 жовтня 2016 року (а.с.102).

Відповідно до рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 травня 2017 року за ОСОБА_6 визнано у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею - 1,4103 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, цільове призначення якої - для ведення товарного господарського виробництва, що розташована на території Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в договорі повинні бути зазначені істотні умови, якими є: об'єкт оренди; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкту оренду; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, відповідальність сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійним відповідно до Закону.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220 затверджено типовий договір оренди землі, а тому форма оренди землі із зазначення істотних умов договору має дотримуватись сторонами.

Згідно пункту 43 Типового договору оренди землі договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а відповідно до частини четвертої цієї статті правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі.

Суд першої інстанції дійшов висновків, що зазначені вимоги закону не дотримані відповідачем, з чим колегія суддів погоджується.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо недійсності правочину, оскільки ОСОБА_2 договору оренди земельної ділянки не підписувала і її волевиявлення на укладання цього договору не було.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Берегиня» відхилити.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 04 серпня 2016 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Матвієнко Ю.О.

Мельник Я.С.