Провадження № 4-с/760/133/17
В справі № 760/6992/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Хілюк І.О.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва про зняття арешту з майна, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить зняти арешти з майна, накладені постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 22 березня 2012 року в рамках виконавчого провадження №31760965 та постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 12 квітня 2012 року в рамках виконавчого провадження №32099232.

Посилається в позові на те, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року з нього та ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №007-2008-2200 від 26 червня 2008 року в розмірі 1 018 409,67 гр., та судові витрати в справі.

На виконання рішення суду 06 березня 2012 року був виданий виконавчий лист, який двічі повертався стягувачеві ПАТ «Універсал Банк» , а саме: 30 грудня 2013 року та 27 січня 2015 року.

На підставі даного виконавчого листа відділом Державної виконавчої служби були відкриті виконавчі провадження №№31760965 та 32099232 та накладені арешти на належне йому майно.

30 грудня 2013 року та 27 грудня 2013 року державним виконавцем було винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві в рамках виконавчих проваджень №31760965 та №32099232, однак арешти, накладені в цих виконавчих провадженнях, зняті не були.

Це порушує його права щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, в зв'язку з чим просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджатися своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За правилами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року з позивача та ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №007-2008-2200 від 26 червня 2008 року в розмірі 1 018 409,67 гр. та судові витрати в справі.

22 березня 2012 року на підставі виданого судом 06 березня 2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ в м. Києві відкрито виконавче провадження №31760965 та накладено арешту на все майно, що належало позивачу.

30 грудня 2013 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №31760965 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

12 квітня 2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ в м. Києві відкрито виконавче провадження №32099232 та накладено арешту на все майно, що належало позивачу.

27 грудня 2013 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві закінчено виконавче провадження №32099232 з підстав визначених п.8 ч.1 ст.49 , ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що на підставі постанов про відкриття виконавчого провадження №32099232, №31760965 Відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ у м. Києві накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2, реєстраційні номера обтяжень 12456485 та 12316242.

/ а.с.15; 29; 34; 35; 40 /

За правилами ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" / в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин/арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст. 50 Закону у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Листом відповідача Дв/22 від 20 червня 2017 року на звернення представника позивача повідомлено про знищення виконавчих проваджень №31760965 та №32099232, в межах яких був застосовано арешт.

Зі змісту даного листа випливає, що на даний час у відділі відсутні виконавчі провадження, в яких боржником є позивач.

/ а.с.45 /

Відповідно до ст.368 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з даною статтею фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі « Вендітеллі проти Італії» /1994 / Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Відповідно до практики Європейського суду для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності.

Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Стаття 1 Протоколу вимагає, перш за все і особливо, щоб втручання державної влади у використання права на майно було законним / рішення в справі « Півень проти України «, 2004 рік/.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майно.

Тобто, право власності позивача, як абсолютне право, має бути захищене лише при доведеності самого факту порушення.

Виходячи з викладеного вище, накладення арешту на майно позивача в межах виконавчих проваджень про стягнення заборгованості, відсутності на даний час на виконанні виконавчих документів, де боржником є позивач, суд приходить до висновку про відсутність підстав для подальшого збереження заходів, направлених на їх виконання, а тому приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 15,16, ч.1 ст.317, ч.1 ст.319, 321, 368, 391 ЦК України, ст.ст.3,4, 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з майна ОСОБА_2, накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві від 22 березня 2012 року в рамках виконавчого провадження № 31760965, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 12316242.

Зняти арешт з майна ОСОБА_2, накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві від 12 квітня 2012 року в рамках виконавчого провадження № 32099232, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна за №12456485.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя