Справа № 161/2017/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л.В.
Провадження № 22-ц/773/776/17 Категорія: 25 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Грушицького А.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

з участю секретаря Вергуна Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Інвестментс-Україна» про стягнення страхового відшкодування та майнової шкоди за апеляційною скаргою відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 «СК «Провідна» в користь ОСОБА_2 10655,13 грн. страхового відшкодування, 2000 грн. витрат на правову допомогу, 969,72 грн. витрат на проведення експертизи та 526,52 грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_6 «ОСОБА_4 Інвестментс-Україна» на користь ОСОБА_2 500 грн. франшизи, 246,40 грн. витрат на правову допомогу, 45,48 грн. витрат на проведення експертизи та 24,69 грн. судового збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач ОСОБА_5 «СК «Провідна» подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року скасувати в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_5 «СК «Провідна» та постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 «СК «Провідна» відмовити. Стягнути з позивача судові витрати, понесені ОСОБА_5 «СК «Провідна», за подання заяви про перегляд заочного рішення суду та апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав.

Позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_5 «СК «Провідна» та представник відповідача ОСОБА_6 «ОСОБА_4 Інвестментс-Україна» в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що цивільно-правова відповідальність винної у дорожньо-транспортній пригоді особи була застрахована в ОСОБА_5 «СК «Провідна», яка належним чином не виконала своїх обовязків щодо виплати страхового відшкодування, у звязку з чим суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_5 «СК «Провідна» на користь позивача 10655,13 грн. страхового відшкодування, 2000 грн. витрат за надану правову допомогу, 969,72 грн. витрат за проведення експертизи, а також 526,52 грн. судового збору. Крім того, з ОСОБА_6 «ОСОБА_4 Інвестментс-Україна» на користь позивача стягнуто 500 грн. франшизи, 246,40 грн. витрат за надану правову допомогу, 45,48 грн. витрат за проведення експертизи та 24,69 грн. судового збору, оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_6 «ОСОБА_4 Інвестментс-Україна».

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2015 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Богдана Хмельницького в м. Луцьку не забезпечив нерухомий стан автомобіля, який самовільно покотився назад та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

26 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до філії ОСОБА_5 «СК «Провідна» у м. Луцьку із заявою № НОМЕР_3 про виплату страхового відшкодування (а.с. 6). Того ж дня представником ОСОБА_5 «СК «Провідна» складено акт первинного огляду транспортного засобу (а.с. 7).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 4).

Згідно реалізаційної накладної ОСОБА_6 «Промтехсервіс» № ПТС000195 від 3 листопада 2015 року та фіскального чеку від 3 листопада 2015 року ОСОБА_2 придбала для ремонту автомобіля НОМЕР_2, запчастини на загальну суму 16630 грн. (а.с. 8, 9).

Як вбачається з акту виконаних робіт ОСОБА_6 «Автоконцепт» № АК00024155 від 26 листопада 2015 року ОСОБА_2 оплатила вартість ремонтних робіт по вказаному автомобілю на суму 4132,99 грн. (а.с. 10, 11).

Загалом на відновлювальний ремонт автомобіля позивач витратила 20762,99 грн.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з ОСОБА_6 «ОСОБА_4 Інвестментс-Україна» (а.с. 82-84). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1, була забезпечена ОСОБА_5 «СК «Провідна» за полісом № АЕ/4342149 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50000 грн., розмір франшизи 500 грн. Строк дії вказаного полісу з 19 квітня 2015 року по 18 квітня 2016 року включно (а.с. 37).

На підставі страхового акта № НОМЕР_3 від 6 січня 2016 року відповідач ОСОБА_5 «СК «Провідна» виплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 8945,11 грн. (а.с. 12).

При визначенні розміру страхового відшкодування страхова компанія виходила із розрахунку спеціаліста ОСОБА_5 «СК «Провідна» від 3 листопада 2015 року, зробленого за допомогою програмного комплексу «Audatex», згідно якого вартість робіт складає 2060 грн., вартість матеріалів 902 грн., вартість деталей 13506,48 грн., коефіцієнт зношення деталей 0,52 (а.с. 42-45).

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 157 від 14 вересня 2016 року, проведеної Волинським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», р.н. НОМЕР_4, станом на 23 жовтня 2015 року могла складати 20100,24 грн. Вартість ремонтних робіт складає 1360 грн., вартість матеріалів 2268 грн., вартість деталей 16472,24 грн. (а.с. 117-123).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно пункту 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону в звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Погоджуючись з доводами позивача про занижений розмір страхового відшкодування, виплаченого страховиком, колегія суддів бере до уваги, що розрахунок, покладений в основу страхового акту зроблений спеціалістом ОСОБА_5 «СК «Провідна», тобто працівником юридичної особи, яка є стороною в даному спорі.

Вказаний розрахунок спростовується висновком судової автотоварознавчої експертизи, зробленого також за допомогою програмного комплексу «Audatex». При цьому як спеціаліст, так і судовий експерт брали за основу ціни станом на 14 жовтня 2015 року.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля підтверджується також платіжними документами про сплату коштів на рахунок СТО, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідача ОСОБА_5 «СК «Провідна» на користь позивача слід стягнути страхове відшкодування за виключенням франшизи (500 грн.) в розмірі 10655,13 грн., оскільки вартість матеріального збитку становить 20100,24 грн., а відповідачем ОСОБА_5 «СК «Провідна» фактично здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8945,11 грн.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо необхідності застосування при визначенні розміру матеріального збитку коефіцієнта фізичного зносу, оскільки відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД; 7 років для інших легкових колісних транспортних засобів.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію автомобіль «Suzuki Grand Vitara» виготовлено у 2008 році, отже на момент ДТП з моменту виготовлення минуло 7 років, а зареєстровано вперше вказаний автомобіль 3 березня 2010 року (а.с. 52, 53). В апеляційній скарзі не враховано, що ДТП відбулося не у 2016, а у 2015 році.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що права позивача в частині отримання доплати суми ПДВ порушені не були, оскільки в страховому акті № НОМЕР_3 від 6 січня 2016 року не передбачалося проведення виплати за виключенням ПДВ і факт оплати проведеного ремонту підтверджується документально.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Оскільки ОСОБА_3 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з ОСОБА_6 «ОСОБА_4 Інвестментс-Україна» суд першої інстанції стягнув з останнього на користь позивача франшизу в сумі 500 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Положення вищевказаної статті на спірні правовідносини поширюються лише в частині стягнення франшизи з володільця транспортного засобу, оскільки розмір шкоди (20100,24 грн.) є меншим, ніж ліміт відповідальності страховика (50000 грн.), а розмір страхової виплати, розрахований страховиком, є заниженим.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно квитанцій № НОМЕР_5 від 28 грудня 2015 року і № 0.0.506875673.1 від 17 лютого 2016 року ОСОБА_2 сплатила адвокатському обєднанню «Правовий стандарт» 3000 грн. та 2500 грн. за надану правову допомогу, всього 5500 грн. (а.с. 138, 139).

Згідно квитанції № 2 від 25 жовтня 2016 року позивач сплатила за проведення судової експертизи 1015,20 грн. (а.с. 140).

Обсяг наданої правової допомоги підтверджується відповідним розрахунком, який складено з урахування положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (а.с. 133).

Судовий збір з відповідачів в дохід держави стягнуто пропорційно задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача ОСОБА_5 «СК «Провідна» в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції при вирішенні питання розподілу судових витрат не враховано вимог чинного законодавства є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» відхилити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року в даній цивільній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді