Справа № 505/1455/17
Провадження № 2/505/1103/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Липецької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся 14.06.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 31 липня 2016 року померла ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності нерухоме майно: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0849 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №504/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №002479 від 02.03.2004 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за 6 №00512.

Протягом встановленого законом шестимісячного строку, він звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 31 липня 2016 року, як спадкоємцем за заповітом, складеним нею на його імя 02.11.2011 року, посвідченого секретарем Липецької сільської ради Котовського району Одеської області ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №74.

Шостою Одеською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №23/2017 після смерті ОСОБА_3, померлої 31 липня 2016 року.

Крім нього, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 31 липня 2016 року, або фактично прийнявших спадщину не має.

В лютому 20017 року він звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно.

Але, в звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД № 002479 в 02.03.2004 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за 6 №00512, був втрачений, в наявності була лише його копія, отримана ним в орендаря вищезазначеної земельної ділянки й надати його нотаріусу він не зміг, то державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - ОСОБА_3, померлої 31 липи 2017 року.

Також, Шостою одеською державною нотаріальною конторою йому було розяснено, що приводу визнання права власності за собою на спадкове майно, як за спадкоємцем за заповітах йому необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

У звязку з цимпросив постановити рішення суду яким визнати за ним право приватної власності на спадкове майно ОСОБА_3, померлої 31 липня 2017 року, в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0849 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №504/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №002479 від 02.03.2004 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за 6 №00512, як за спадкоємцем за заповітом.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 в ході судового розгляду підтримала заявлені вимоги.

Представник Липецької сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу за відсутності представника.

Вислухавши сторону позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, 31 липня 2016 року у віці 86 років в с. Липецьке Подільського району Одеської області померла ОСОБА_3 (актовий запис №666), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №458253 від 02.08.2016 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Отже, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0849 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №504/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №002479 від 02.03.2004 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за 6 №00512, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього державного акту долученої до справи.

Згідно довідки відділу у Подільському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області №3937/115-17 від 06.09.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Леніна», з урахуванням індексації станом на 01.01.2017 року становить 60860,99 грн.

ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 02 листопада 2011 року секретарем Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №74, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право - заповіла ОСОБА_1

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач вчасно в межах передбаченого законом 6-місяячного строку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Заведена спадкова справа №23/2017.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори №431/02-31 від 10.02.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 31 липня 2017 року, у вигляді земельної ділянки площею 2,0849 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Про втрату оригіналів вказаних документів позивачем зроблена обява в газеті «Котовська реклама».

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем за заповітом, право приватної власності на спадкове майно ОСОБА_3, померлої 31 липня 2017 року, в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0849 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №504/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №002479 від 02.03.2004 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за 6 №00512.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його постановив протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я