24 жовтня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Донецької міської ради про визнання права власності,-
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3, на підставі свідоцтва про право власності б/н від 06.03.2007 року, виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради. В подальшому ним було втрачено оригінал правовстановлюючого документу. Відновити втрачений документ позивач позбавлений можливості, оскільки в м. Донецьку проводиться АТО. На підставі викладеного просить визнати за ним право власності на нерухоме майно у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів.
В судове засідання позивач та його представник, належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представники відповідачів, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду невідомі.
Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, за згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.09.2017 року чотирикімнатна квартира загальною площею 162,6 кв.м., житловою площею 111,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3, належить на праві приватної власності із часткою 1/1 ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 06.03.2007 року, виданого Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради.
Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до Постанови Верховної Ради від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. До таких населених пунктів належать, зокрема - м. Донецьк Донецької області.
На підставі викладеного та приймаю до уваги, що позивач є власником нерухомого майна, що підтверджено відповідними доказами, але не має можливості реалізувати своє право власності через втрату правовстановлюючих документів у зв'язку з проведенням АТО на території Донецької області, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 61, 79, 88, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Донецької міської ради про визнання права власності - задовольнити.
Заява щодо перегляду заочного рішення може бути подана відповідачем до суду протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.Г. Черков