У Х В А Л А

Справа № 183/1287/17

№ 2-н/183/137/17

20 березня 2017 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

встановив:

17 березня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, а також судових витрат.

З вищезазначеної заяви та викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також з поданих документів вбачається, що заборгованість, яку заявник просить стягнути з боржника, утворилась також внаслідок необхідності оплати самовільного підключення, тобто наявний спір про право.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як роз'яснено у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК)).

Таким чином, з урахуванням зазначеного та в зв'язку з тим, що заявник звернувся до суду з вимогами в яких вбачається спір про право, вважаю за необхідне відмовити йому у прийнятті зави про видачу судового наказу та рекомендувати звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Також, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 101, 210 ЦПК України,-

ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Розяснити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги заявником протягом пяти днів, починаючи з наступного за днем вручення її копії.

Суддя Д.О. Парфьонов