АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Станішевській Б.В.,

за участю: представника відповідача Марченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спік АП», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», ОСОБА_4 про визнання договорів надання послуг в частині недійсними, розірвання договорів надання послуг та стягнення матеріальних збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Спік АП», третя особа - ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про розірвання договорів та стягнення матеріальних збитків.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, 02 лютого 2016 року між позивачем та ТОВ «Спік АП» укладено договір № 4004/6620 на придбання курсу англійської мови вартістю 10 331,00 грн. Цього ж дня було укладено додаткову угоду № 404/КК36 про надання додаткового курсу «Англійська вимова», вартістю 1 000,00 грн. 02 лютого 2016 року позивачем, як платником, та її донькою - ОСОБА_4, було укладено договір № 404/6619 на придбання курсу англійської мови, вартістю 8101,00 грн. Оплату курсів позивач здійснила 02 лютого 2016 року у розмірі 3 887,00 грн., а решту коштів було перераховано відповідачу ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на підставі кредитного договору № 7 від 02 лютого 2016 року.

Відповідачем порушено умови договору, внаслідок чого позивач з обов'язкового курсу 20 мультимедійних занять змогла відвідати лише п'ять. 08 червня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про розірвання вищезазначених договорів. У відповідь позивачем отримано лист ТОВ «Спік АП», згідно якого позивачу підлягали поверненню грошові кошти у розмірі 3 754,72 грн. 02 липня 2016 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» листом повідомило позивача про перерахунок суми кредиту відповідачу 03 березня 2016 року у розмірі 15 545,00 грн.

Справа № 755/12637/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9661/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила визнати недійсним §18 договору № 4004/6620 на придбання курсу англійської мови від 02 лютого 2016 року, визнати недійсним §18 договору № 4004/6619 на придбання курсу англійської мови від 02 лютого 2016 року, розірвати договір № 4004/6620 на придбання курсу англійської мови від 02 лютого 2016 року, розірвати договір № 4004/6619 на придбання курсу англійської мови від 02 лютого 2016 року, стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 17 682,00 грн., комісію в розмірі 2 800,07 грн., пеню в розмірі 7 473,34 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано договір № 4004/6619 на придбання курсу англійської мови, укладений 02 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спік АП», розірваним з 08 червня 2016 року.

Визнано договір № 4004/6620 на придбання курсу англійської мови, укладений 02 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спік АП», розірваним з 08 червня 2016 року.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спік АП» (ЄДРГІОУ 38498322, 02002, м. Київ, вул. Луначарського, 4) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, грошові кошти в розмірі 3 754 грн. 72 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спік АП» (, 02002, м. Київ, вул. Луначарського, 4) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 622 грн. 86 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 344 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 3754,72 грн. та суми судового збору в розмірі 622,86 грн. та замість цього стягнути з ТОВ «Спік АП» на її користь 17682,00 грн. та суму судового збору в розмірі 1102,40 грн. Визнати недійсними, як несправедливі, умови договорів викладених в реченні другому §18 договорів №4004/6619, №4004/6620 від 02 лютого 2016 року на придбання курсів англійської мови, укладених позивачкою з ТОВ «Спік АП», посилаючись на його необґрунтованість та незаконність, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

В судовому засідання представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити рішення без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутності згідно з вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що 02 лютого 2016 року між позивачем ОСОБА_5 та ТОВ «Спік АП» укладено договір № 4004/6620 на придбання курсу англійської мови, який складається із 3 рівнів (Starter 1, Веgіnnеr 1, Веgіnnеr2) з урахуванням початкового курсу, загальною вартістю 10 331,00 грн. (а.с. 6,7).

Також 02 лютого 2016 року позивачем укладено додаткову угоду № 404/КК36 про надання додаткового курсу «Англійська вимова», який включає в себе додаткові 5 групових занять з викладачем (Workshop) на кожен передбачений слухачем рівень курсу «Англійська вимова», вартістю 1 000,00 грн. (а.с. 8).

Крім цього, 02 лютого 2016 року позивачем, як платником, укладено договір № 404/6619 для слухача ОСОБА_4, яка є донькою позивача, на придбання курсу англійської мови, який складається із 3 рівнів (Веgіnnеr1, Веgіnnеr 2, Еlementary1), вартістю 8 101,00 грн. (а.с. 9-10).

02 лютого 2016 року позивачем здійснено оплату за Договором № 4004/6620 у розмірі 3 887,00 грн., що підтверджується довідкою наданою ТОВ «Спік АП» (а.с. 62).

Позивачем виконано взяті на себе обов'язки по оплаті послуг за договорами № 4004/6619 та №4004/6620 від 02 лютого 2016 року.

Відповідно до меморіального ордеру № 2936643 від 03 лютого 2016 року філія ПАТ «ПУМБ» в місті Києві сплачено на користь ТОВ «Спік АП» кошти в розмірі 15 545,00 грн. за ОСОБА_5 (а.с. 61).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним другого речення §18 пункту 5 договору № 4004/6620 на придбання курсу англійської мови від 02 лютого 2016 року та визнання недійсним другого речення §18 договору пункту 5 договору № 4004/6619 на придбання курсу англійської мови від 02 лютого 2016 року, у зв'язку із його несправедливістю в розумінні п. 2 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо позовних вимог про розірвання договору № 4004/6620 на придбання курсу англійської мови від 02 лютого 2016 року та розірвання договору № 4004/6619 на придбання курсу англійської мови від 02 лютого 2016 року у зв'язку з істотним порушенням договору відповідачем, та стягнення матеріальних збитків, завданих у зв'язку з невиконання договорів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає висновки суду обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилалась на те, що друге речення §18 пункту 5 договору № 4004/6620 та № 4004/6619 про придбання курсу англійської мови від 02 лютого 2016 року є несправедливим (дискримінаційним), оскільки згідно з умовами вказаного договору слухач курсів сплачував надані послуги саме за 40 занять на певному рівні, а не за календарні дні.

Відповідно до другого речення §18 пункту 5 договору № 4004/6620 та № 4004/6619 про придбання курсу англійської мови від 02 лютого 2016 року, перерахунок коштів до повернення за курс навчання, у випадку розірвання договору, здійснюється по факту минулих календарних днів з дати початку терміну курсу до дати подання заяви про розірвання договору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Так, за змістом ч. 5 цього Закону, у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено, а не сам договір.

У разі коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

За змістом ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими згідно із ч.3 ст. 18 вказаного Закону є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункти 2-4); надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі (пункт 11); визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункт 13).

Згідно з ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що договори про придбання курсу англійської мови від 02 лютого 2016 року укладені в письмовій формі та підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування несправедливих умов договору не дають підстав уважати, що визначені договором умови повернення коштів у разі розірвання договору, є несправедливими.

Враховуючи викладене, позивач була ознайомлена зі змістом договорів та погодила усі його істотні умови, в тому числі умови розрахунку у випадку дострокового розірвання договорів, а тому доводи апеляційної скарги щодо несправедливих умов договору є необґрунтованими.

Оскільки підстави для визнання договору недійсним відсутні, суд першої інстанції вірно визначив суму, що підлягає стягненню.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Враховуючи все викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: