Справа № 158/2686/17
Провадження № 2/0158/911/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Корецької В.В.

при секретарі - Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Як доказ заявлених вимог вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі, який розірвано Ківерцівським районним судом Волинської області від 31.08.2016 року.

Від шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач ОСОБА_2, який у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

З врахуванням того, що відповідач постійно ухиляється від утримання дитини, добровільно сплачувати аліменти не бажає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, згідний сплачувати аліменти в сумі 1000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який був розірваний рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.08.2016 року /а.с. 7/.

Від шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.05.2012 року є відповідач ОСОБА_2 /а.с.6/.

Згідно довідки про склад сім'ї №696 від 06.10.2017 року, неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні /а.с.8/.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову - 23.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. За таких обставин з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 10, 60, ч. 3 ст.88, 212-215, 367 ЦПК України, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180, 181, 182, СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі заяви до суду - 23.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька