АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Київської місцевої прокуратури №2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року про повернення позовної заяви Київської місцевої прокуратури №2, поданої в інтересах держави в особі Київської міської ради, до громадської організації «Спортивний клуб веслування м. Києва», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року позовну заяву Київської місцевої прокуратури №2 визнано не поданою та повернуто.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, перший заступник Київської місцевої прокуратури №2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт послався на те, що суд першої інстанції незаконно повернув позовну заяву, оскільки позовна заява, на його думку, повністю відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Апелянт наголошує на тому, що в оскаржуваній ухвалі, суд не вказав, які саме недоліки не було виконано позивачем.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Колегією суддів встановлено, що у квітні 2017 року Київська місцева прокуратура №2 звернулася до суду із позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до громадської організації «Спортивний клуб веслування м. Києва», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року позовну заяву було визнано не поданою та повернуто позивачу.

В обґрунтування судового рішення, суд першої інстанції послався на те, що заявник у встановлений судом термін не виконав вимог ухвали в повному обсязі, а тому позов має бути повернутий.

Справа № 753/6399/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7364/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Набудович І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки судом порушено норми процесуального права.

Так, згідно положень Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як вбачається зі змісту ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року позовну заяву було залишено без руху та наведено ряд підстав для цього.

Згідно ч.ч.2,4 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.210 ЦПК України, ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції вказує, що у встановлений судом строк вимоги ухвали позивачем виконані в повному обсязі не були.

Проте, постановляючи ухвалу, яка перешкоджає подальшому розгляду справи, суд першої інстанції не вказав, що саме не було виконано позивачем та не послався на відповідні норми законодавства.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції формально поставився до вирішення питання, адже судове рішення, яким фактично завершується розгляд питання, має бути належним чином обґрунтованим та повинні бути зрозумілі мотиви його ухвалення, що не має місця у даному випаду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу необхідно скасувати та передати питання на новий розгляду до суду першої інстанції, під час якого суд повинен належним чином перевірити відповідність поданої позовної заяви вимогам цивільного процесуального законодавства України та ухвалити відповідне судове рішення з чітким зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Оскільки апелянт просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, хоча розгляд справи ще не розпочинався, то апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Київської місцевої прокуратури №2 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді