Справа №752/6162/17
Провадження № 2/752/3351/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.10.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» 17816 гривень 97 копійок, витрат на проведення оцінки в розмірі 1800 гривень та судових витрат у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.10.2016 р. о 08 год. 20 хв в м.Боярка Київської області по вул.Білогородська сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес» д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобілем НОМЕР_2.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.11.2016 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мерседес» д.н. НОМЕР_1, була застрахована ПрАТ «СТ «Юнівес» на підставі Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АК /0895926.

Позивач посилається на те, що вона звернулась до Страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування і відповідачем двома платежами була сплачена сума в розмірі 10273,83 гривні.

Однак, згідно з результатами проведеної оцінки, викладеними у Звіті № 998 від 28.01.2017 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «БМВ» д.н. НОМЕР_3, становить 28090,80 гривень, в зв»язку з чим з врахуванням виплаченого розміру страхового відшкодування з Страхової компанії підлягає стягненню 17816,97 гривень.

Крім того, позивач зазначає, що для належного визначення розміру заподіяного збитку, вона змушена була звернутись до суб»єкта оціночної діяльнотсі, за що було сплачено грошові кошти в розмірі 1800 гривень, які вона також просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідачем були порушені вимоги Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при здійсненні виплати страхового відшкодування, сума страхового відшкодування була визначена Страховою компанією з порушенням вимог чинного законодавства і взято за основу оцінку, при проведенні якої не дотримано положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що Страховою компанією в повному обсязі виконано обов»язок по сплаті суми страхового відшкодування, розмір якого визначений відповідно до вимог Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.10.2016 р. о 08 год. 20 хв в м.Боярка Київської області по вул.Білогородська сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес» д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2., та автомобілем НОМЕР_2.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.11.2016 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мерседес» д.н. НОМЕР_1, була застрахована ПрАТ «СТ «Юнівес» на підставі Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АК /0895926.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що позивач звернулась до ПрАТ «СТ «Юнівес з заявою про виплату страхового відшкодування і зазначені обставини не оспорювались відповідачем.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи на замовлення Страхової компанії був складений Звіт № 140117-4 від 14.01.2017 р. про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2, складеного суб»єктом оціночної діяльності ОСОБА_3, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 10273,83 гривні.

Страховою компанією на користь позивача була сплачена сума страхового відшкодування в зазначеному розмірі, що не оспорювалось представником позивача в ході судового розгляду.

Однак, згідно з результатами проведеної оцінки, викладеними у Звіті № 998 від 28.01.2017 р., складеному ПП ОСОБА_4 за замовленням позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «БМВ» д.н. НОМЕР_3 становить 28090,80 гривень.

Надаючи оцінку Звіту № 140117-4 від 14.01.2017 р. про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2, складеного суб»єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 на замовлення Страхової компанія, як доказу у справі на підтвердження розміру матеріального збитку і належного виконання своїх зобов»язань відповідачем, суд приходить до висновку, що даний доказ не є допустимим в розумінні ст.59 ЦПК України, виходячи з наступного.

Порядок визначення вартості матеріального збитку, завданого власникам пошкоджених колісних транспортних засобів регламентується Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Відповідно до положень п.5.1 Методики початковим етапом дослідження транспортного засобу оцінювачем є його огляд.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем) який складає висновок чи звіт, можливе тільки за раіішенням органу 9посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Однак, при складанні Звіту № 140117-4 від 14.01.2017 р. оцінювачем ОСОБА_3 огляд транспортного засобу не проводився, відповідний акт огляду відсутній і зазначені обставин не спростовані представником Страхової компанії.

Крім того, при визначенні вартості запасних частин, що підлягали заміні їх ціна визначена не у відповідності до інформації про ціни на запасні частини, викладені в системі «Аудатекс». яка рекомендована Методикою для використання при визначенні збитків, а змінена оцінювачем ОСОБА_3 без посилання на джерела інформації, які були застосовані, про що свідчать відповідні спеціальні позначення « * « в Калькуляції ремонтних робіт, долученої до Звіту № № 140117-4 від 14.01.2017 р., що суперечить положенням п.8.5 Методики.

З огляду на викладене, зазначений Звіт, складений на замовлення Страхової компанії, є недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням визначеного порядку і не може бути взятий судом до уваги.

При визначенні суми страхового відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача, як власника пошкодженого транспортного засобу, суд грунтується на висновках, викладених в Звіті № 998 від 28.01.2017 р., складеному ПП ОСОБА_4 за замовленням позивача, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «БМВ» д.н. НОМЕР_3 становить 28090,80 гривень, оскільки зазначений доказ є належним та допустимим в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Отже, з врахуванням суми сплаченого страхового відшкодування, з Страхової компанії підлягає стягненню сума в розмірі 17816,97 гривень.

Крім того, на думку суду, підлягають стягненню з відповідача витрати, позивача, понесені з метою відновлення порушеного права для визначення вартості завданого матеріального збитку в розмірі 1800 гривень, що підтверджено належними письмовими доказами.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими, доведеними в ході судового розгляду, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі положень ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, понесені при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88,209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 17816 гривень 97 копійок, витрати на проведення оцінки в розмірі 1800 гривень, судовий збір в розмірі 640 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя