ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2631/17
Провадження № 2/210/1580/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" листопада 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

за участі секретаря Куксенко О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до суду 20.06.2017 року з вищезгаданим позовом про відшкодування моральної шкоди, у звязку з ушкодженням здоровя в наслідок виконання трудових обовязків.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що працював на підприємстві відповідача в період з 11.10.2001 року по 29.05.2012 року слюсарем-ремонтником. Тривала праця в несприятливих умовах викликала у нього хронічну хворобу. За висновками МСЕК від 10.11.2016 року йому повторно встановлено 50% втрати професійної працездатності безстроково, встановлена 3 група інвалідності. В наслідок захворювання вінпозбавлений нормального життя, негативні зміни вимагають від нього додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоровя. В звязку з цим, він звернувся до суду та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача - на його користь 921600,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

У судовому засіданні позивач присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_2 ( довіреність від 05.07.2017 року, дійсна до 05.07.2020 року) в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 ( довіреність №14-428 юр. від 11.10.2017 року, дійсна до 30.03.2018 р.) позов не визнала , пояснила, що позивач при укладенні договору з відповідачем, знав про умови праці та шкідливі наслідки. Позивач не надав належних доказів порушення відповідачем норм охорони праці, встановлених чинним законодавством, та факту заподіяння йому моральних страждань; не обґрунтував розмір заподіяної шкоди. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_4, що він працював з в період з 11.10.2001 року по 29.05.2012 року слюсарем-ремонтником на Криворізькому державному гірночо-металургійному комбінаті «Криворіжсталь» ( з 08.04.2004р. ВАТ «КГМК «Криворіжталь», з 12.01.2006 ВАТ «Міттал Стіл ОСОБА_1 Ріг», з 14.06.2007 ВАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», з 26.04.2011 ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг») правонаступником яких є відповідач; звільнений за власним бажанням з 29.05.2012 р. /а.с.26-30/.

Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №34 (далі ОСОБА_3), складений 29.09.2014 року, комісією з представників керівництва ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», страхового експерту Фонду соціального страхування. В пункті 16 ОСОБА_3 вказано обставини, при яких ОСОБА_4Г отримав професійне захворювання, саме: працюючи з 11.10.2001 по 29.05.2012 слюсарем-ремонтником дільниці №3 з ремонту устаткування дробарних фабрик-3, 4 ПРУ №2 дробарних та збагачувальних фабрик в управлінні капітальних та поточних ремонтів устаткування гірничого департаменту ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг, здійснював ремонт конвеєрів, заміну роликів, ремонт тічок, заміну балок, посилення несучих металоконструкцій будівель та споруд фабрик, ремонт майданчиків, що обслуговуються, демонтаж, монтаж обладнання збагачувальних та дробарних фабрик та інше, підпадав під дію пилу, що перевищував гранично допустиму концентрацію через недосконалість робочих місць.Працюючи раніше на:Південному гірничозбагачувальному комбінаті: в управлінні з ремонту технологічного устаткування з 19.07.1999 по 05.03.2001 слюсарем-ремонтником, виконував виробничі операції, повязані з впливом пилу, показники якого перевищували нормативні значення /а.с.18,19/.

В пункті 17 ОСОБА_3 встановлено причину отримання професійного захворювання - пил. Запиленість повітря робочої зони, втому числі вміст вільного двоокису кремнію: 11,2 мг/м3 при ГДК до 2,0 мг/м3 (SiO2 від 10% від 70%) ; 25,0 мг/м3 при ГДК до 4,0 мг/м3 (SiO2 від 2% від 10%), на інших підприємствах зазначених в п.16: 26,2 мг/м3 при ГДК до 4,0 мг/м3 (SiO2 від 2% від 10%) /а.с.18,19/.

Враховуючи термін роботи ОСОБА_4 впродовж 10 років 7 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» та неодноразову зміну керівництва цеху, визначити конкретних посадових осіб, які відповідальні за профілактику виникнення професійного захворювання неможливо (п.19 ОСОБА_3) ( а.с.19).

Таким чином, позивач працював у шкідливих умовах праці 10 років 7 місяців 8 днів, що також підтверджується Інформаційною довідкою про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) від 30.07.2012 р., виданою Головним державним санітарним лікарем Інгулецького району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.13), згідно якій загальна оцінка умов праці склала 3.4 ( шкідливий 4 ст.) (а.с.16).

Висновком МСЕК (серія 12ААА № 000809) від 06.11.2014 року ОСОБА_4 первинно визначено 20% ХОЗЛ з 20.10.2014 р. безстроково Призначено забезпечення лікарськими засобами, ВМП. / а.с.20/.

Висновком МСЕК (серія 12ААА № 074225) від 10.11.2016 року ОСОБА_4 повторно встановлено 50% ХОЗЛ з 20.10.2014 р. безстроково, третя група інвалідності. Призначено забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно-курортне лікування / а.с.21,22/.

Медичними висновками лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність(відсутність) професійного захворювання Українського НДІ промислової медицини від 09.09.2014 р. № 1444 та від 11.10.2016 р. №1328 визнано наявність у ОСОБА_4 професійного захворювання /а.с.11,12/.

Отже, підстави відшкодування моральної шкоди підтверджуються ОСОБА_3 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, висновками МСЕК, Інформаційною довідкою про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) ,медичними висновками лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність(відсутність) професійного захворювання Українського НДІ промислової медицини. Порушення норм безпеки праці та незабезпечення безпечних умов праці ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» призвело до загострення професійного захворювання позивача.

Судом встановлений причинно-наслідковий зв'язок між винними діями відповідача, порушенням вимог ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці», визначену ОСОБА_3 розслідування хронічного професійного захворювання від 29.09.2014 року та настанням у позивача негативних наслідків - втратою професійної працездатності по ХОЗЛ 50 відсотків.

Відповідно до ст.153 КЗпП України - забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 173 вказаного кодексу закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Частина 1 ст.237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок професійного захворювання, позивачу ОСОБА_4 заподіяні моральні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних можливостей, він відчуває фізичні страждання через задишку, частий кашель, періодичні напади задухи тощо, через стан здоровя, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення його звичайного способу життя.

Рішенням Конституційного Суду від 27.01.2004 року № 1-рп/2004р встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди ; ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України(для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін в життєвих стосунках.

Суд враховує, що позивачу ОСОБА_4 повторно встановлено 50% ХОЗЛ з 20.10.2014 р. безстроково, третя група інвалідності.

Також, суд враховує , що позивач виконував виробничі операції, повязані з впливом факторів шкідливих умов праці саме на підприємстві відповідача, та менше двох років в Південному ГЗК в управлінні з ремонту технологічного устаткування слюсарем-ремонтником, виконував виробничі операції, повязані з впливом пилу, показники якого перевищували нормативні значення.

Таким чином, вирішуючи питання розміру відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди, з врахуванням зазначених позивачем та встановлених судом обставин, характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 23000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Оскільки на стадії виконання рішення при виплаті моральної шкоди виникають питання щодо відрахування податків, які перераховує підприємство з виплат, які нараховуються, суд вважає за необхідне, зазначити в рішенні, що сума моральної шкоди підлягає виплаті в зазначених розмірах, без урахування податку з фізичних осіб.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.3, 46 Конституції України, ст.4,13 Закону України «Про охорону праці», Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 року № 1-рп/2004, Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року №20-рп/2008, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя в наслідок виконання трудових обовязків задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану ушкодженням здоровя в наслідок виконання трудових обовязків у розмірі 23000 (двадцять три тисячі) гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» в дохід держави судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. Є. Скотар