Справа №2-638/286/17,
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Харків

Дзержинський районний су м. Харкова у складі :

Головуючого - судді РУДНЄВОЇ О.О.

При секретарі ГРЕБІННИК А.Ю.,ПАНІКАРУК В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на гараж в гаражному кооперативі «Жигулі», треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, гаражний кооператив «Жигулі» у порядку спадкування за законом ,-

У С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою 03.08.2016 року.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні. Пояснила суду, що 18.10.2015 року помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті вона як спадкоємиця звернулася до нотаріальної контори своєчасно та в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини як спадкоємиця першої черги спадкування. Отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 (арк..справи22) , оскільки її батьки розлучилися, вона мешкала з матір»ю, а небіжчик мешкав окремо. Тільки після смерті батька потрапила в його квартиру та знайшла документи , що її батько є власником гаражного боксу №275 в гаражному кооперативі «Жигулі», звернулася до нотаріуса з додатковою заявою, але отримала відмову, бо її батько отримавши рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради в м. Харкові від 08.05.2001 року не зареєстрував своє право власності належним чином. Ці обставини пояснює тільки тим, що батько її не був обізнаним в законодавстві і вважав, що рішення виконкому підтверджує його право власності на гараж. В судовому засіданні 05.07.2017 року просила суд розглядати справу за її відсутності.

Відповідач в особі представника за дорученням ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, проти позову заперечував, в судове засідання 05.07.2017 року відповідач не з»явився, про час розгляду справи попереджений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістив.

Третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Харківській області вважає себе неналежною по цій категорії справ та звернулася до суду з заявою про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Третя особа-гаражний кооператив «Жигулі» надав суду всі необхідні документи та просив розглядати справу за відсутності представник.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного :

На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Позивачка по справі ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 та його спадкоємицею першої черги спадкування. Ці обставини відповідач визнав і суд вважає недоцільним їх доказувати.

Батько позивачки ОСОБА_2 за життя був членом гаражного кооперативу Жигулі , що розташовано по вул.. Полярній №10-а в м. Харкові та володів гаражним боксом № 275 загальною площею 20,4 кв.метрів, що підтверджується довідкою ГК Жигулі . 08.05.2001 року Рішення виконкому Дзержинської районної ради м. Харкова № 83/32(арк..10) батькові позивачки було видано свідоцтво про право власності на гараж №275 в гаражному кооперативі «Жигулі» по вул..Полярній 10-а в м. Харкові, в цьому рішенні прізвище батька позивачки помилково вказане в давальному відміннику як ОСОБА_2, а не ОСОБА_2, на підставі з цим рішенням батько позивачки отримав свідоцтво про право власності від 21.05.2001 року (арк..9) ,в цьому свідоцтві прізвище батька позивачки помилково вказане в давальному відміннику ОСОБА_2 ,а не ОСОБА_2, тобто невірно застосовані правила української граматики.

Батько позивачки не мав заборгованості по пайовим та членським внескам.

На підставі технічного паспорту, виготовленого КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 13.03.2001 року без номеру на земельній ділянці розташований гаражний бокс №275 площею 20,4 кв.метрів, який розташований за адресою м. Харків ву.Полярна №10-а і зареєстрований на підставі рішення загальних зборів ГК Жигулі , гаражний бокс побудовано в 1987році.

Станом на час виникнення спірних правовідносин мав чинність та діяв Закон України «Про власність», бо не було введено в дію Цивільний Кодекс України. Також діяла Інструкція про порядок Державної реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна , що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб , затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури і житлової політики України від 09.06.1998 року № 121, зареєстрована в міністерстві юстиції України 26.06.1998 року за № 399/2839.

На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

На підставі ст..12 Закону України Про власність право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження майном. На підставі ст..13 Закону України Про власність право власності може набуватися тільки на підставах, що передбачені законодавством, до цих підстав відноситься членство в кооперативі.

На підставі ст..48 Закону України Про власність власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку.

На підставі ст..15 Закону України Про власність вбачається, що члени житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування ,набуває права власності на це майно.

На підставі листа №12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету архітектури та житлової політики України дозволено видачу свідоцтв на право власності на обєктів що збудовані до 05.12.1992 року без наявності актів прийняття їх до експлуатації( тобто до затвердження Постановою Кабінету міністрів України № 449 від 05.08.1992 року Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, гараж побудовано позивач в 1987 році.

Ця правова позиція підтверджена Верховним Судом України по справі № 6-55218сві13 від 09.04.2014 року, Верховний Суд України вказує, що момент виникнення права власності на кооперативне майно визначається внесенням пайового внеску за нього в повному обсязі та не пов»язується із фактом реєстрації.

Таким чином, суд вважає, що свідоцтво про право власності видане ОСОБА_2 21.05.2001 року , ураховуючи позицію Верховного Суду України ,свідчить на сам перед, про те, що видане після перевірки Виконком Дзержинської ради м. Харкова всіх обставн справи у відповідності з вимогами ч 1 ч2 ст.15 Закону України «Про власність» та право власності у ОСОБА_2 виникло з момент сплати пайових внесків.

На підставі ст..331 Цивільного Кодексу України право власності на нову річ , яка виготовлена(створена )особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

На підставі ч 5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Суд приходить до висновку, що позиція відповідача в тій частині, що земельна ділянка гаражному кооперативу «Жигулі» не виділялася є хибними, бо за умовами діючого земельного законодавства Української РСР будівництво гаражного кооперативу було б неможливе, бо на час забудування гаражу за Конституцією Української РСР право власності на землю було виключно у держави.

Таким чином, суд приходить до висновку, що батько позивачки отримав право власності на гараж №275 у відповідності з діючим законодавством на підставі рішення виконкому Дзержинської районної ради м. Харкова № 83/32(арк..10) ,який діяв виключно в межах своїх повноважень та компетенції.

Батько позивачки помер 18.10.2015 року, що підтверджується актовим записом про реєстрацію смерті № 15358, який виконано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (арк..6)

Той факт, що позивачка є єдиною спадкоємицею після його смерті підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом серії 467, виданим 28.04.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та внесеному в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за № 14363567(арк..22).

На підставі ст..1217 Цивільного Кодексу України 2003 року спадкування в Україні здійснюється за законом та за заповітом.

На підставі вимог ст..1261 ЦК України 2003 року у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, батьки, та той з подружжя ,який пережив спадкодавця.

На підставі ст..1268 ЦК України 2003 року спадкоємці, які постійно мешкали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються прийнявши ми спадщину, якщо під час строку, встановленого ст..1270 ЦК України, вона не заявили про відмову від спадщини.

На підставі вимог ч 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець ,який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

На підставі вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з час у відкриття спадщини.

На підставі вимог ч 1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець, протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Дослідивши всі докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, бо позивачка ОСОБА_1 обґрунтованість своїх вимог довела належними та допустимими доказами.

Керуючись ст..ст..10,11,60,209,212,214,215 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст..12,13,15,48,50 Закону України Про власність, ст.ст.331,376,1217,1261,1268,1270 ЦК України,-

СУД В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_6 право власності на гараж(гаражний бокс) №275, загальною площею 20,4 кв.метрів в гаражному кооперативі Жигули, який розташовано в м. Харкові по вул.. Полярній №10-а в порядку спадкування за законом як за спадкоємицею першої черги спадкування після смерті батька БЕРЛЯНДА ОСОБА_7, померлого 18 жовтня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10 днів після проголошення, а стороною ,що не була присутня в судовому засіданні в той же строк після отримання копії судового рішення.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА

Рішення виготовлено суддею особисто в нарадчій кімнаті

Суддя О.О.РУДНЄВА