АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3239/17 Справа № 189/2037/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року

по цивільній справі за позовом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про знесення самочинного збудованого обєкта будівництва,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивач звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про знесення самочинного збудованого обєкта будівництва.

У обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 10 червня 2015 року посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства обєкта будівництва за адресою Дніпропетровська область, Покровський район, с.Орли, вул. Центральна,32, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил. Зокрема, Актом перевірки встановлено, що ОСОБА_3 у 2014 році без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, в порушення вимог ст.ст. 34,36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» побудував нежитлову будівлю «А-1 нежитлова будівля (склад)». Факти, викладені у ОСОБА_5 перевірки від 10 червня 2015 року не заперечувалися правопорушником та його представником ОСОБА_6 ОСОБА_5 перевірки є чинним. Так, 16.06.2015 року за результатами розгляду матеріалів позапланової перевірки директором Департаменту винесено відносно ОСОБА_3 постанову по справі про адміністративне правопорушення № П-7, якою його було притягнуто до відповідальності за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. 21.07.2015 року начальником Павлоградського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 проведено позапланову перевірку виконання вимог припису від 10.06.2015 року, за результатами якої встановлено, що станом на 21.07.2015 року ОСОБА_3 не виконано вимоги припису від 10.06.2015 року, а саме, не перебудовано нежитлову будівлю (склад) у господарську споруду з урахуванням ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень». У даному випадку, земельна ділянка, на якій розміщено нежитлову будівлю (склад) розташована за адресою Дніпропетровська область, Покровський район, с.Орли, вул. Центральна,32 призначена для обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, однак, ОСОБА_5 перевірки встановлено, що відповідач збудував нежитлову будівлю - «А-1 нежитлова будівля (склад)», що не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки. Таким чином, перебудова обєкта будівництва «А-1 нежитлова будівля (склад)» не можлива, оскільки, вказаний обєкт будівництва взагалі не повинен розміщуватися на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Крім того, 21.07.2015 року під час проведення позапланової перевірки встановлено, що ОСОБА_3 не перебудовано в добровільному порядку нежитлову будівлю «А-1 нежитлова будівля (склад)» в господарську споруду. Враховуючи той факт, що відповідачами збудовано спірний обєкт будівництва без отримання дозвільного документу, з нецільовим використанням земельної ділянки, на якій розташовано даний обєкт, без розроблення проектної документації та з порушенням ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», а також добровільною не перебудовою обєкта будівництва, зазначені обставини є достатніми для визнання обєкта будівництва - «А-1 нежитлова будівля (склад)», розташований за адресою Дніпропетровська область, с.Орли, вул. Центральна,32 таким, що збудовано самовільно та його знесення. Крім того, 23.05.2016 року Департамент дізнався з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про продаж відповідачами обєкта будівництва - «А-1 нежитлова будівля (склад)», розташований за адресою Дніпропетровська область, с.Орли, вул. Центральна,32 своєму сину ОСОБА_2 Продаж самовільно збудованого обєкту будівництва проведено відповідачами з метою унеможливлення виконання в подальшому рішення суду. Однак, після продажу обєкта будівництва, ані попереднім власником, ані новим власником не усунуто виявлені порушення містобудівного законодавства. Крім того, обєкт будівництва - «А-1 нежитлова будівля (склад)», розташований за адресою Дніпропетровська область, с.Орли, вул. Центральна,32, який належить ОСОБА_2, розташований на земельній ділянці, яка належить на праві приватної власності первинному відповідачу ОСОБА_3 Позивач просив суд визнати обєкт будівництва, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Орли, вул. Центральна, 32 самочинним та зобовязати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно збудований обєкт будівництва «А-1 нежитлова будівля (склад)», розташований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Орли, вул. Центральна, 32 та стягнути солідарно судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року позов задоволено.

Визнано обєкт будівництва, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Орли, вул. Центральна, 32 самочинним.

Зобовязано ОСОБА_3 знести за власний рахунок самочинно збудований обєкт будівництва «А-1 нежитлова будівля (склад)», розташований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Орли, вул. Центральна, 32.

Зобовязано Копичай ОСОБА_7 знести за власний рахунок самочинно збудований обєкт будівництва «А-1 нежитлова будівля (склад)», розташований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Орли, вул. Центральна, 32.

Зобовязано ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно збудований обєкт будівництва «А-1 нежитлова будівля (склад)», розташований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Орли, вул. Центральна, 32.

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом Держархбудінспекції України № 243 від 01.10.2014 року затверджено Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області. Зі змісту Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області вбачається, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області є територіальним органом структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області.

Відповідно до пп.15 п.6 вищевказаного Положення Департамент для виконання покладених на нього завдань має право здійснювати представництво Держархбудінспекції України та її структурних підрозділів в судах відповідно до наданих повноважень, які визначено в довіреності.

Судом встановлено, що 10 червня 2015 року начальником Павлоградського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 та головним державним інспектором Павлоградського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_8 відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком проведення архітектурно - будівельного контролю, затвердженим Постановою КМУ №553 від 23 травня 2011 року № 553 на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №1 від 05.01.2015 року щодо удосконалення роботи із здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, п.7 пп.1, абз.6 ПКМУ №553, для здійснення перевірки відповідно листа Орлівської сільської ради від 20.05.2015 року та направлення на проведення перевірки від 03.06.2015 року № 358 проведено позапланову перевірку з дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_3 на об'єкті «Будівництво ангару (складу) по вул.Центральна,32 в с.Орли Покровського району Дніпропетровської області».

За результатами перевірки з виїздом на місце розташування вищевказаного обєкта встановлено, що земельна ділянка розташована на території с.Орли вул.Колгоспна,18 та вул.Центральна,32 Орлівської сільської ради, належить ОСОБА_3 згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП № ПК 000069 від 05 червня 1999 року. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд 0.250 га, ведення особистого підсобного господарства. На земельній ділянці зі сторони вул.Центральна,32 на відстані 13,30 м. від червоної лінії розташовано ангар (склад) загальним розміром 30,55м.х12,80м., висотою 5,65 м., що не є господарською спорудою та не може бути розташована на території земельної ділянки, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель (споруд). Будівництво ангару (складу) проводилося ФО ОСОБА_3 у 2014 році без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та містобудівних умов забудови земельної ділянки, що є порушенням ст.ст.34,36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Положеннями п.17 Постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

На виконання вимог п.17 ПКМУ № 553 посадовими особами Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.06.2015 року та припис №7 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.06.2015 року, яким вимагалося від ОСОБА_3 у строк до 10.07.2015 року усунути виявлені порушення шляхом перебудови нежитлової будівлі (складу) у господарську споруду з урахуванням ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень».

Так, 16.06.2015 року за результатами розгляду матеріалів позапланової перевірки директором Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № П-7, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Крім того, 21.07.20015 року начальником Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області винесено припис № 10 П про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким ОСОБА_3 було зобовязано усунути вимоги містобудівного законодавства шляхом знесення ангару (складу) по вул.Центральна, 32 с.Орли Покровського району Дніпропетровської області.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 189/1258/15-ц від 18.05.2015 року визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на нерухоме майно, а саме, на нежитлову споруду (склад) за адресою: вул.Центральна, 32 с.Орли Покровського району Дніпропетровської області.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.08.2015 року рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 189/1258/15-ц від 18.05.2015 року скасовано частково та ухвалено нове рішення, яким в частині задоволення позовних вимог щодо визнання нежитлової споруди (склад) за адресою вул.Центральна, 32 с.Орли Покровського району Дніпропетровської області - спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та визнання за кожним із них права власності відмовлено.

Постановою Покровського районного суду від 24 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування приписів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року залишено без змін.

Так, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно обєкт будівництва «А-1 нежитлова будівля (склад), розташованого за адресою вул.Центральна, 32 с.Орли Покровського району Дніпропетровської області згідно договору купівлі продажу від 02.09.2015 року належить ОСОБА_2 (сину ОСОБА_3 та ОСОБА_4В.).

Згідно зі ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. Отже до правовстановлюючих документів цільове призначення земельної ділянки по вул.Центральна, 32 с.Орли Покровського району Дніпропетровської області будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про землеустрій» для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необхідно представити документ, що посвідчує право власності на об'єкти нерухомого майна, які розміщені на земельній ділянці.

Так, особа, яка здійснила самочинне будівництво обєкта на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не може набути право власності на нього в порядку статті 331 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним.

При цьому, слід ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об'єкті нерухомості.

Саме до таких правових висновків, щодо застосування статей 331, 376 ЦК України дійшов Верховний Суд України у постанові від 28 січня 2015 року (справа № 6-225цс14).

Частина 7 ст. 376 ЦК України передбачає що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Істотність порушення будівельних норм і правил полягає в тому, що будівництво вказаного об'єкту здійснюється без належно розробленої проектної документації.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 рот № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України", при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до положень статті 38 Закону від 17 лютого 2011 року № 3038-УІ "Про регулювання містобудівної діяльності" право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду в разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавств сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандари правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, якщо перебудова об'єкта є неможливою.

Критеріями самочинного будівництва є: будівництво на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, будівництво, здійснене без дозволу або проекту, будівництво, здійснене з порушенням норм і правил.

Відповідно абзацу 1 п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» № 6 від 30 березня 2012 року знесення є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використанні усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Згідно ст.3 Закону України «Про планування і забудову території» державний контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням території здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, Державною архітектурно - будівельною інспекцією України та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади.

Однак, колегія суддів вважає, що у даних правовідносинак Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області не може бути належним позивачем, з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. 38 Законом України Про регулювання містобудівної діяльності у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого обєкта та компенсацію витрат, повязаних з таким знесенням. Визначені Законом України Про регулювання містобудівної діяльності повноваження здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція.

Крім того, у роз'ясненнях, які містяться в пунктах 5, 24, 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» встановлено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Відповідно до Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області визначено, що він є структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, основним завданням якого є реалізація державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду на території Дніпропетровської області, а саме: здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві.

Відповідно до п.п.15 п. 6 Положення Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області для виконання покладених на нього завдань має право здійснювати представництво інтересів Держархбудінспекції в судах відповідно до наданих повноважень, які визначаються в довіреності.

Як убачається з наданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України довіреності, яка міститься в матеріалах справи, представника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області уповноважено представляти інтереси Держархбудінспекції, у тому числі, у судах загальної юрисдикції під час розгляду справ, у яких стороною є Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

Тобто, зазначеною довіреністю надано право на представлення саме інтересів Державної архітектурно-будівельної інспекції України та діяти від імені Державної архітектурно-будівельної інспекції України з наданням певного обсягу прав передбачених законодавством України.

Однак, як убачається з позовної заяви, яка в ході розгляду справи у суді була уточнена, позивачем зазначено саме Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області. Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог на зазначені обставини не звернув уваги.

Колегія суддів вважає, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області є неналежним позивачем у даній справі. Суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.ст.130,303 ЦПК України позбавлений можливості на даній стадії процесу вирішувати зазначені процесуальні дії, крім того, особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вказаний позивач є неналежним в силу закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання об»єкта самочинним та знесення самочинного збудованого обєкта будівництва.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П.Красвітна

ОСОБА_9