Справа № 212/2236/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Чорного І.Я,

з участю секретаря судового засідання Водоп'янової Ю.С.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє від імені малолітньої ОСОБА_4 про виділення частки у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/4 частину квартири; зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, який діє від імені малолітньої ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/8 частину квартири в порядку спадкування за законом, -

у с т а н о в и в:

до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом звернувся ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє від імені своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 про виділення частки у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/4 частину квартири, та з зустрічним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який діє від імені малолітньої ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/8 частину квартири в порядку спадкування за законом, звернулась до суду ОСОБА_2.

В обґрунтування свого позову позивач ОСОБА_5 у своєму позові зазначив, що 24 квітня 1998 року він уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_6, яка після укладення шлюбу взяла собі прізвище ОСОБА_2.

Від сімейно-шлюбного життя в них народилась донька - відповідачка у справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2004 року ОСОБА_7 і малолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за яку діяла її матір ОСОБА_7, придбали у власність однокімнатну квартиру загальною площею 34,27 кв. метрів та житловою площею 17,2 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на вищезгадану квартиру було зареєстровано на праві спільної часткової власності за ОСОБА_7 та малолітньою ОСОБА_2 - по 1/2 частині за кожною.

17 листопада 2004 року шлюб між ним та ОСОБА_7 було розірвано.

11 серпня 2006 року ОСОБА_7, уклала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_3, та після укладення шлюбу змінила своє прізвище на ОСОБА_3.

Від шлюбного життя у ОСОБА_7 народилась дитина - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23 грудня 2009 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7 померла.

Після смерті ОСОБА_7, відкрилась спадщина, яка складалась з частини однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за законом на вказану 1/4 частину квартири в рівних частках є відповідачі по справі ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за яку діє її рідний батько ОСОБА_3. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

Оскільки розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_7, (ОСОБА_7.) не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, його частка у спільному сумісному майні подружжя складає 1/4 частину вищевказаної квартири (1/2 : 2 = 1/4).

14 березня 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорнобай З.Л. з заявою про видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, а відповідач по справі ОСОБА_2, а також ОСОБА_3, якій діяв як законний представник своєї малолітньої доньки ОСОБА_4, звернулись до нотаріуса з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом.

Але йому у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя було відмовлено, оскільки дане свідоцтво видається на підставі письмової заяви того з подружжя, що залишився живим і надав нотаріусу документ, що підтверджує шлюбні відносини.

Спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який діє в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 також було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що склад спадщини залишився невизначеним.

Тому він просив суд постановити рішення яким визначити, виділивши йому 1/4 частку що є у спільному сумісному майні подружжя - однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, та 1/4 частку даної квартири виділити померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7, та визнати за ним, право власності на 1/4 частку однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування свого зустрічного позову позивачка ОСОБА_2 у своєму позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її рідна матір ОСОБА_7. Після смерті її матері відкрилась спадщина, яка складалась з частки однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за законом на частку квартири в рівних частках є вона, та малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за яку діє її рідний батько ОСОБА_3 Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

17 березня 2017 року вона звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорнобай З.Л. з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом а також, звернулись ОСОБА_3, якій діяв як законний представник своєї малолітньої доньки ОСОБА_4, та ОСОБА_1, звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя.

Але їй а також іншому спадкоємцю - малолітньої ОСОБА_4 - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв'язку з тим, що склад спадщини залишився невизначеним, так як 1/2 частка квартири була придбана під час шлюбних відносин її матері ОСОБА_7 (ОСОБА_7) та відповідача по справі ОСОБА_1 - який є її рідним батьком.

ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки воно видається на підставі письмової заяви того з подружжя, що залишився живим і надав нотаріусу документ, що підтверджує шлюбні відносини, а ОСОБА_1 є колишнім чоловіком спадкодавця, так як їх шлюб був розірваний 17 листопада 2004 року.

Таким чином, з врахуванням частки позивача ОСОБА_1 (1/2 : 2 = 1/4), вважає, що частка кожного з спадкоємців, якими є вона та неповнолітня ОСОБА_4, у спадковому майні є рівними та складають 1/8 частину вищезазначеної квартири (1/4 : 2 = 1/8).

Тому вона просила суд постановити рішення яким задовольнити її зустрічний позов, та визнати за нею право власності на 1/8 частину однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7, та визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину вказаної квартири за малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7.

Позивач ОСОБА_5 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись вказані в позові мотиви, проти зустрічного позову не заперечив.

Відповідачка в справі ОСОБА_2 у судовому засіданні зустрічний позов підтримала з підстав, що вказані в позові, позовні вимоги ОСОБА_1 визнала.

Відповідач ОСОБА_3 який діє від імені малолітньої доньки ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи він був сповіщений належним чином про причину своєї неявки він суд не сповістив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом в судовому засіданні встановлено що 24 квітня 1998 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Жовтневої районної Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено запис № 214. Після укладення шлюбу ОСОБА_6 змінила дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_6 що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 виданим 24 квітня 1998 року виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Жовтневої районної Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Від шлюбу в подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народилась донька - ОСОБА_2, зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2, серії НОМЕР_2 виданим 21 вересня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Жовтневої районної Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 869 від 21 вересня 1998 року.

27 лютого 2004 року ОСОБА_7 і малолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за яку діяла її матір ОСОБА_7, придбали у власність однокімнатну квартиру загальною площею 34,27 кв. метрів та житловою площею 17,2 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2004 року посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рогожиною А.В. про що зроблено запис в реєстрі № 458.

Право власності на вищезазначену квартиру було зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на праві спільної часткової власності за ОСОБА_7 та малолітньою ОСОБА_2 - по 1/2 частки за кожною, що підтверджується Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно № 3054218 від 12 березня 2004 року, згідно до якого відомості що до реєстрації права власності на квартиру внесені за реєстраційним номером 4710942, номер запису 172 в книзі 53П-172.

Згідно до наданих суду доказів суд вважає підтвердженим той факт що вказаний договір купівлі-продажу квартири був укладений у період перебування позивача ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7.

Згідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

17 листопада 2004 року шлюб між ОСОБА_1, та ОСОБА_7, був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 684, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_3 виданим 17 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області..

11 серпня 2006 року ОСОБА_7, уклала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_3, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 585. Та після укладення шлюбу змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_7, на ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 виданим 03 серпня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Від шлюбного життя у ОСОБА_3, та ОСОБА_7 народилась спільна дитина - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що знайшло своє доказове підтвердження у наданому суду у якості доказу свідоцтві про народження ОСОБА_4 НОМЕР_5 виданому 17 лютого 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23 грудня 2009 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було розірвано, рішення набрало законної сили 04 січня 2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7 померла що підтверджується виданим 28 липня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_6, номер запису в реєстрі реєстрації смертей № 1208 від 28 липня 2014 року.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка складається з належної померлій частини однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за законом на вказане спадкове майно після смерті ОСОБА_7, є відповідачі по справі ОСОБА_2, та малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, від імені якої діє її рідний батько ОСОБА_3.

ОСОБА_2 згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_7, (ОСОБА_7.), оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала з останньою за адресою АДРЕСА_1.

Малолітня ОСОБА_4 вважається такою що прийняла спадщину у відповідності до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України згідно до якої малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Судом встановлено що інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом окрім ОСОБА_2, та малолітньої ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_7, (ОСОБА_7.) померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року немає.

17 березня 2017 року позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2, та ОСОБА_3, який діє від імені своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 звернулись до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорнобай З.Л. з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, (ОСОБА_7.), а також, із заявою про видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, звернувся позивач ОСОБА_5.

Однак, Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорнобай З.Л., від 14 березня 2017 року у видачі свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_2, та ОСОБА_4, було відмовлено у зв'язку з тим, що склад спадщини залишився невизначеним, так як 1/2 частка квартири була придбана під час шлюбних відносин їх матері ОСОБА_2 (ОСОБА_2) та ОСОБА_1.

Позивачу ОСОБА_1 також Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорнобай З.Л., від 14 березня 2017 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки воно видається на підставі письмової заяви того з подружжя, що залишився живим і надав нотаріусу документ, що підтверджує шлюбні відносини, а ОСОБА_1, є колишнім чоловіком спадкодавця, так як їх шлюб було розірвано 17 листопада 2004 року.

Згідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно до вимог ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, У разі виділу частки із майна, що у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, частка позивача ОСОБА_1 у спільному сумісному майні подружжя у вигляді однокімнатної квартири загальною площею 34,27 кв. метрів та житловою площею 17,2 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, придбаної ОСОБА_7 і малолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за яку діяла її матір ОСОБА_7, - 27 лютого 2004 року згідно до договору купівлі-продажу квартири, яка була придбана в період перебування ОСОБА_7, в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, складає 1/4 частину вищевказаної квартири (1/2 частина належна ОСОБА_7 : 2 = 1/4 частину).

Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1, та вважає його вимоги в частині визнання за ним права власності на частину ? частину однокімнатної квартири загальною площею 34,27 кв. метрів та житловою площею 17,2 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, в порядку виділу частки з спільного майна подружжя у повній мірі обґрунтованими, та доведеними наданими суду письмовими доказами, які суд приймає як належні та допустимі докази.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Наданими суду доказами а саме свідоцтвами про народження ОСОБА_2, та ОСОБА_4, у повному обсязі доведена та обставина що вони є рідними доньками ОСОБА_7 (ОСОБА_7), а тому є спадкоємцями першої черги після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері.

Згідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, таким чином, частка кожного з спадкоємців ОСОБА_2, та ОСОБА_4, у спадковому майні після смерті матері є рівними та складає 1/8 частини однокімнатної квартири загальною площею 34,27 кв. метрів та житловою площею 17,2 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, (1/4 частина квартири належна ОСОБА_7 : 2 = 1/8 частина).

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні відносини. В судовому порядку можуть бути захищено лише порушене право, суд не розглядає спори на майбутнє.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином суд вважає що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє від імені малолітньої ОСОБА_4 про виділення частки у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/4 частину квартири є доведеними у повному обсязі наданими суду письмовими доказами, та вони ґрунтуються на законі.

Також суд дійшов висновку що зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, який діє від імені малолітньої ОСОБА_4 в частині визнання права власності на 1/8 частину квартири в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 підлягає задоволенню оскільки він є підтвердженим у повному обсязі письмовими доказами наявними в матеріалі справи.

Що стосується вимоги за зустрічним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7 на 1/8 частину однокімнатної квартири, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, за малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7, слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під способами захисту суб'єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні відносини. В судовому порядку можуть бути захищено лише порушене право, суд не розглядає спори на майбутнє.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм права, цієї обставини, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить визнати право власності на частку в майні за відповідачем ОСОБА_4, яка є неповнолітньою та в інтересах якої діє її батько ОСОБА_3, у суду немає підстав задовольняти позов в цій частині, оскільки відповідачем не було заявлено відповідної вимоги до суду у власних інтересах для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Крім цього слід зазначити, що відповідач не позбавлений можливості в майбутньому звернутися до суду з відповідним позовом у власних інтересах.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє від імені малолітньої ОСОБА_4 про виділення частки у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/4 частину квартири - задовольнити.

Визнати об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 квартиру, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 1/4 частку що є у спільному сумісному майні подружжя - однокімнатної квартири, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/4 частку однокімнатної квартири, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, який діє від імені малолітньої ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/8 частину квартири в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/8 частину однокімнатної квартири, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7.

В задоволенні решти вимог за зустрічним позовом - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя І.Я. Чорний