Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» про стягнення заборгованості з заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, моральної шкоди, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2016 року, рішення апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з 22 травня 2007 року по

10 червня 2016 року працювала на посаді головного бухгалтера в товаристві з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» (далі - ТОВ «Укрелектромережбуд»).

Зазначала, що при звільненні їй не було виплачено заробітну плату на загальну суму 13 810 грн 28 коп. та компенсацію за дні невикористаної відпустки у розмірі 21 357 грн 24 коп. На її неодноразові вимоги ТОВ «Укрелектромережбуд» так і не виплатило вказаної заборгованості.

У зв'язку із зазначеними неправомірними діями відповідача вона зазнала моральних страждань, у неї різко погіршився стан здоров'я, з'явились дратівливість, нервозність, головний біль та безсоння, вона відчуває пригнічення через неспроможність забезпечити себе та свою родину.

Беручи до уваги зазначене, ОСОБА_4 просила стягнути на свою користь з ТОВ «Укрелектромережбуд» заборгованість із виплати заробітної плати у розмірі 13 810 грн 28 коп., компенсацію за дні невикористаної відпустки у розмірі 21 357 грн 24 коп., стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку, а також на відшкодування моральної шкоди -

5 000 грн.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

08 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Укрелектромережбуд» на користь ОСОБА_4 заборгованість з заробітної плати за період з квітня по червень 2016 року включно в сумі 7 259 грн 97 коп., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 17 979 грн 09 коп., компенсацію заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 13 906 грн 80 коп., моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня

2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2016 року змінено в частині розподілу судових витрат.

Стягнуто з ТОВ «Укрелектромережбуд» на користь держави судовий збір в сумі 1 160 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі директор ТОВ «Укрелектромережбуд» -

Дадашов О.С., посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач на порушення ст. ст. 115, 116, 117 КЗпП України не здійснив виплату належних ОСОБА_4 сум при звільненні, у зв'язку із чим вимоги позивача про стягнення заборгованості з заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні підлягають задоволенню. Вимоги про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції вважав доведеними в розмірі відшкодування 1 000 грн.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, при цьому змінив рішення в частині розподілу судових витрат.

Висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Укрелектромережбуд» з 22 травня 2007 року по 10 червня 2016 року на посаді заступника головного бухгалтера.

Відповідно до наказу № 79-л від 10 червня 2016 року ОСОБА_4 звільнено 10 червня 2016 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України з посади заступника головного бухгалтера.

Згідно довідки ТОВ «Укрелектромережбуд» № 11/561 від 05 вересня 2016 року, станом на 10 червня 2016 року, тобто на день звільнення

ОСОБА_4 з роботи, підприємство не сплатило їй заробітну плату на загальну суму 7 259 грн 97 коп., в тому числі заробітну плату за квітень

2016 року - 2 235 грн 67 коп., за травень 2016 року - 3 925 грн 11 коп., за червень 2016 року - 1 099 грн 19 коп., а також компенсацію за дні невикористаної відпустки в сумі 17 979 грн 09 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП Українизаробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Стаття 237-1 КЗпП Українипередбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій щодо невиплати ОСОБА_4 заробітної плати та компенсації за дні невикористаної відпустки, що підтверджується наданою ТОВ «Укрелектромережбуд» довідкою № 11/561 від 05 вересня 2016 року, законними та обґрунтованими є висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для стягнення з відповідача невиплачених позивачу сум та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Колегія суддів також погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для відшкодування

ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої внаслідок вказаних незаконних дій відповідача. При цьому при визначенні її розміру судами правильно враховано ступінь та тривалість моральних переживань, а також зміни в житті позивача, які відбулись у зв'язку з невиплатою належних їй сум.

Суди попередніх інстанцій правильно визначились із характером спірних правовідносин, вірно застосували норми права, які підлягають застосуванню, перевірили зазначений позивачем розрахунок заборгованості, яка підлягає виплаті на підставі ст. ст. 116, 117 КЗпП України, законно та обґрунтовано дійшли висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки.

При цьому доводи скарги щодо наявності форс-мажорних обставин, які перешкоджають здійсненню вказаних виплат позивачу є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками судів попередніх інстанцій.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій враховано, що ТОВ «Укрелектромережбуд» не зверталось до Торгово-промислової палати України для отримання сертифікату, який би засвідчив існування у них форс-мажорні обставини, а тому відсутні підстави вважати, що не з вини товариства виникла затримка у виплатах належних позивачу сум при звільненні у строки, які чітко обумовлені в ст. 116 КЗпП України, що узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-364цс16.

Докази та обставини, на які посилається директор ТОВ «Укрелектромережбуд» - Дадашов О.С. у касаційній скарзі, були предметом розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій та при їх дослідженні і встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

08 вересня 2016 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

В.М. Коротун