З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/393/17
04 липня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1
з участю: секретаря Суслик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.03.2012 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.03.2012 року між сторонами укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 "Умов та Правил надання банківських послуг", де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Представник позивача в судове засідання не зявився, у поданій заяві просить справу слухати в його відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 15.03.2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
В п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 "Умов та Правил надання банківських послуг" зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити кредитний ліміт.
Пунктом 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що при порушенні позичальником строків платежу по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж за 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку", складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Відповідач умови укладеного договору не виконує.
Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В ст. 1046 ЦК України вказано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути в користь позивача судовий збір в сумі 1600 грн. та 280 грн. за подане оголошення в газету.
На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 629, 634, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.88, 213, 215, 224 - 226 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,- задоволити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з часу отримання його копії через Богородчанський районний суд.

Головуюча Круль І.В.