Провадження № 2/522/4879/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: КП «ЖКС»Порто-Франківський», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участю третьої особи КП «ЖКС «Порто-Франківський» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиття нежитлового приміщення, посилаючись на те, що він є власником нежитлового приміщення №501 в будинку №4 по вулиці Осипова в м.Одесі, в якому 01.06.2015 року в приміщенні площею 13,5 кв.м. відбулося залиття, в результаті чого обвалилися стеля «Кнауф» (1,5 кв.м.) та частина штукатурка стіни, над якими розташована ванна кімната квартири №1, власниками якої є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Про залиття нежитлового приміщення працівниками КП ЖКС «Порто-Франківський» було складено відповідний акт від 08.06.2015 року, в якому вказано, що «візуально встановити причину залиття не є можливим, інженерні комунікації під плиткою, ОСОБА_2 не дає доступу для проведення ремонтних робіт». Крім того було складено дефектний акт на ремонт нежитлового приміщення, в якому вказано весь перелік ремонтних робіт, та локальний кошторис на будівельні роботи, в якому по цінах станом на 03.08.2015 року повна вартість ремонтних робіт складала 5 766,02 гривень, а виходячи з Висновку №7788/24 від 14.02.2017 року судової будівельно-технічної експертизи вартість відновлювально-ремонтних робіт, які необхідно провести в нежилому підвальному приміщенні, яке постраждало внаслідок залиття в нині діючих цінах на будівельні матеріали та послуги становить 14 584,96 гривень, які позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів.

Позивач зазначає, що у Висновку №7788/24 від 14.02.2017 року судової будівельно-технічної експертизи стверджується, що шкода заподіяна приміщенню відбулася внаслідок залиття нежитлового приміщення, а не замокання, як намагаються довести відповідачі, й при цьому згідно технічних паспортів на квартиру АДРЕСА_1 над нежитловим приміщенням, де сталося залиття, розташована саме ванна кімната. Позивач вважає, що відповідачі зобовязанні відшкодувати йому матеріальну шкоду, спричинену залиттям його нежитлового приміщення, та моральну шкоду, яку він оцінює у 5000,00 гривень. Позивач стверджує, що внаслідок залиття приміщення він був позбавлений можливості належно користуватися ним, згаяв свій час на оформлення необхідних документів, що фактично тягне за собою у сукупності психологічний дискомфорт та моральні переживання щодо пошкодження майна, оскільки це приміщення набувалося для підприємницької діяльності, а пошкоджена кімната непридатна для користування тривалий час. Крім того, позивач стверджує, що відповідачі своїми діями спричинили йому збитки у вигляді упущеної вигоди, так як він, позивач, є підприємцем і від приміщення, в якому сталося залиття, він отримував щомісячно дохід у розмірі 5000,00 гривень, а тому просить суд стягнути з відповідачів суму збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 15 000,00 гривень.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримав, просили суд стягнути з відповідачів суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 14 585,00 гривень, суму завданої моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень, суму збитків у вигляді упущеної вигоди, внаслідок залиття нежитлового приміщення у розмірі 15 000,00 гривень та суму всіх судових витрат, які складаються з витрат по складанню кошторису на ремонт нежитлового приміщення 620,00 гривень, витрати на правову допомогу 500,00 гривень, витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи 2949,12 гривень; витрат по оплаті судового збору - 909,00 гривень та 121,80 гривень. Позивач та його представник обґрунтовують позовні вимоги ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, згідно положень яких майнова та моральна шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідачі позов ОСОБА_1 не визнали, надали суду письмові заперечення проти позову, просили відмовити у його задоволені, посилаючись на те, що залиття нежитлового приміщення №501 в будинку №4 по вулиці Осипова в м.Одесі відбулося не з їх вини, а можливо з причин того, що на даху їх будинку влаштована покрівля, частини стіни під нею межує з нежитловим приміщенням позивача й розташована в глибині між будинкового простору, ширина якого досить обмежена для вільного проходу, що є можливою причиною замокання й унеможливлює встановити причину залиття. З цих причин мешканці будинку №4 по вулиці Осипова в м.Одесі неодноразово зверталися до місцевих органів з проханням провести відповідні ремонтні роботи, проте до цього часу роботи не зроблені. Відповідачі вважають, що позивачем не надано належних доказів по справі, а позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях, а тому у позивача відсутні підстави для задоволення його вимог щодо залиття нежитлового приміщення та стягнення матеріальних і моральних збитків.

Представник третьої особи КП «ЖКС «Порто-Франківський» до суду не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України).

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення №501 в будинку №4 по вулиці Осипова в м.Одесі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 08.05.2005 року Шостою одеською державною нотаріальною конторою за номером в реєстрі №2-2064, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 7429489, номер запису: 6 в книзі:43неж-186 (а.с.20-22).

Над нежитловим приміщенням ОСОБА_1 знаходиться квартира АДРЕСА_2, яка належить на праві власності відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по ? кожному на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.12.2004 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за номером в реєстрі №17705 (а.с.17-19).

З акту, складеного 08.06.2015 року працівниками дільниці №6 КП ЖКС «Порто-Франківський», вбачається, що 01.06.2015 року відбулося залиття нежитлового підвального приміщення (№501) в будинку №4 по вулиці Осипова в м.Одесі, при цьому в приміщенні площею 13,5 кв.м. відбулося обвалення стелі «Кнауф» на площі 1,5 кв.м. та частини штукатурки. Над вищевказаним приміщенням (13,2 кв.м.) знаходиться ванна кімната квартири власника ОСОБА_2, візуально встановити причину залиття не є можливим, інженерні комунікації під плиткою, ОСОБА_2 не дає доступу для проведення ремонтних робіт.

Позивачем ОСОБА_1 в підтвердження спричинення відповідачами матеріальної шкоди надано дефектний акт на ремонт нежитлового приміщення, складений майстром дільниці №6 «Порто-Франківський» (без дати), Локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на ремонт нежитлового підвального приміщення розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Осипова, 4 станом на 03.08.2015 року.

Суд критично оцінює надані вищенаведені позивачем докази спричинення йому матеріальної шкоди саме відповідачами, виходячи з наступного.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України №927/11207 від 25.08.2005 року, передбачено, що у разі залиття приміщень складається відповідний акт (п. 2.3.6 Правил). У цих Правилах наведено форму такого акту, а саме додаток № 4, з якого вбачається, що такі акти повинні затверджуватися начальником ЖЄО та скріплюватися печаткою ЖЄО. Таким чином, наданий суду акт не відповідає вимогам, викладеним в цих Правилах, тому не може бути доказом спричинення відповідачами майнової шкоди позивачу.

При цьому суд виходить з того, що згідно Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 року за №150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2004 року за №1046/9645, технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж, проводить житлово-експлуатуюча організація. В той же час житлово-експлуатаційна організація КП ЖКС «Порто-Франківський», яка є третьою особою за цією справою, не надали суду належних доказів, що саме 01.06.2015 року та саме з вини мешканців квартири поверхом вище нежитлового приміщення №501 в будинку №4 по вулиці Осипова в м.Одесі або інших причин відбулося залиття цього нежитлового приміщення.

З Висновку №7788/24 від 14.02.2017 року судової будівельно-технічної експертизи, складеного 14.02.2017 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, вбачається, що для визначення причини залиття нежитлового приміщення №501 в будинку №4 по вулиці Осипова в м.Одесі експерт провів натурне обстеження вище розташованої квартири №1. На момент обстеження квартири явних ознак протікань та замокань поверхонь підлоги, стелі не виявлено. У звязку з тим, що експертиза проводиться із значним розривом у часі залиття, що відбулося 01.06.2015 року і експертизою, що проводиться в даний час, а також відсутність протікань на момент обстеження, причина залиття нежилого підвального приміщення визначається за даними акту про залиття, складеного КП ЖКС «Порто-Франківський» від 08.06.2015 року, а саме: «….візуально встановити причину залиття не є можливим, інженерні комунікації на плиткою, ОСОБА_2 не дає доступу для проведення ремонтних робіт».

Таким чином, Висновком судової будівельно-технічної експертизи №7788/24 від 14.02.2017 року, проведеної у відповідності до ухвали суду, не встановлено причини залиття нежитлового приміщення №501 в будинку №4 по вулиці Осипова в м.Одесі та не підтверджено наявність вини у цьому залитті саме відповідачів, що мешкають поверхом вище.

Як вже зазначалося вище у відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За приписами наведених статей встановлена єдина підстава цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду - це правопорушення, до складу якого входять: шкода, протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, причинний звязок між ними, вина особи, яка заподіяла шкоду.

Доводи позивача ОСОБА_1 суд вважає непереконливими, оскільки наявні в матеріалах справи докази та встановлені на їх підставі обставини справи не підтверджують сукупність необхідних складових для притягнення саме відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до цивільної відповідальності, а отже, не дають і достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди. Відтак - позовні вимоги про стягнення моральної шкоди та суми збитків у вигляді упущеної вигоди, які є похідними від позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, внаслідок залиття нежитлового приміщення, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: КП «ЖКС»Порто-Франківський», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 10.10.2017