Провадження № 2-о/537/116/2017
Справа № 537/4778/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2017 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Сьоря С.І., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Солнишкіній Н.С., за участю прокурора Бугрій М.М., представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_3, лікаря психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_3 розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області в приміщенні Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру, цивільну справу за заявою представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, психічно хворіє з 2010 року, спостерігається на диспансерному обліку з діагнозом: Шизофренія параноїдна форма, афективно параноїчний синдром, кататонічний синдром, епізодичний тип перебігу із наростаючим помірно вираженим дефектом особистості по параноїдному типу. Анозогностичний тип ВКХ, конфліктна пристосувальна поведінка, низький рівень АРО.

В зв'язку з загостренням хвороби неодноразово проходила стаціонарне лікування в психіатричних закладах. Останній раз в КОПНД з 09.06.2017 року по 27.06.2017 року з подальшим переведенням до ПОКПЛ з 27.06.2017 року по 06.09.2017 року.

Після виписки поступово відмовилася від підтримуючого лікування, змінилася в поведінці. На протязі останніх двох тижнів стала постійно звертатися до Крюківського відділу поліції ( перебувала майже цілодобово), сидить та на звернення чергового не реагує, вимагає начальника відділу поліції для написання заяви. За останні два тижні тричі була викликана бригада ЕМД до Крюківського відділу поліції, звідки пацієнтку доставляли до стаціонару КОПНД. Один виклик бригади був здійснений до супермаркету «Маркет Опт» де ОСОБА_4 довгий час стояла та не реагувала на звернення перехожих.

Зі слів сина відмовляється приймати лікування, палила папір над газовою плитою, неодноразово залишала квартиру не замкнену, включала та залишала відкритою воду, на звернення не реагувала, завмирає, дивиться в одну точку.

31.10.2017 року була доставлена бригадою ЕМД. З супровідного листа ЕМД №12818 «доставлена з Крюківського відділу поліції. Зі слів співробітників поліції протягом тижня приходить до відділку і сидить, шукає начальника по заявам».

На момент огляду мовний контакт малопродуктивний, повторює одну і ту саму ж фразу: «виклик був незаконним, прошу освідчення, вважаю себе здоровою». Відмовляється від добровільної усвідомленої згоди щодо госпіталізації. На питання майже не відповідає. Вважає себе здоровою, вимагає підкорятися її вимогам. Мислення в»язке, з елементами зіскакування, маячними ідеями відношення до медичного персоналу, до сина, до співробітників поліції.

Критика до свого стану відсутня, оцінити свої вчинки та свій стан правильно не може. Виходячи з поведінки хворої не виключені омани сприйняття.

У відділенні оглянута 31.01.2017 року комісією лікарів психіатрів КОПНД та комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що обстеження і лікування ОСОБА_4 можливо тільки в умовах стаціонару.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила, оскільки вважає, що перебуває у диспансері незаконно, її ніхто тут не оглядає та все, що відбувається є незаконним.

Представник Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру лікар психіатр ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив про необхідність госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного закладу.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечував.

Вислухавши пояснення ОСОБА_4, пояснення представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру лікаря психіатра ОСОБА_3, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, психічно хворіє з 2010 року, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: шизофренія параноїдна форма, афективно параноїчний синдром, кататонічний синдром, епізодичний тип перебігу із наростаючим помірно вираженим дефектом особистості по параноїдному типу. Анозогностичний тип ВКХ, конфліктна пристосувальна поведінка, низький рівень АРО.

В зв'язку з загостренням хвороби неодноразово проходила стаціонарне лікування в психіатричних закладах. Останній раз в КОПНД з 09.06.2017 року по 27.06.2017 року з подальшим переведенням до ПОКПЛ з 27.06.2017 року по 06.09.2017 року.

31.10.2017 року була доставлена бригадою ЕМД. З супровідного листа ЕМД №12818 «доставлена з Крюківського відділу поліції. Зі слів співробітників поліції протягом тижня приходить до відділку і сидить, шукає начальника по заявам».

31.10.2017 року син ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру із письмовою заявою, в якій просить обстежити та пролікувати його матір - ОСОБА_4 у звязку з тим, що остання впадає у ступор, на його звернення не реагує, залишає відкритими двері квартири, не вимикає воду у кранах, відмовляється від лікування, по декілька днів не буває вдома та відмовляється від їжі.

Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів від 31.10.2017 року ОСОБА_4 була оглянута комісією лікарів психіатрів 31.10.2017 року. Діагноз: шизофренія параноїдна форма, афективно параноїчний синдром, кататонічний синдром, епізодичний тип перебігу із наростаючим помірно вираженим дефектом особистості по параноїдному типу. Анозогностичний тип ВКХ, конфліктна пристосувальна поведінка, низький рівень АРО. На лікування та перебування в стаціонарі КОПНД згоди не дала. Комісією лікарів психіатрів госпіталізацію ОСОБА_4 для лікування в умовах психіатричного стаціонару визнано доцільною.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 в добровільному порядку відмовляється від госпіталізації.

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 потребує стаціонарного лікування в психіатричному закладі, однак в добровільному порядку відмовляється від госпіталізації і остання вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, то суд приходить до висновку, що заява представника Кременчуцького психоневрологічного диспансеру є обгрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11, 212, 213, 215, 279, 280, 281, 282 ЦПК України, ст.ст.13, 14 Закону України „Про психіатричну допомогу, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку - задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, госпіталізувати до психіатричного закладу в примусовому порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С.І Сьоря

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2