Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/252/17
Провадження № 2/280/360/17
У Х В А Л А

04 липня 2017 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Щербаченко І. В.,

за участю секретаря судового засідання Бондаренко Н. С.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» про дискримінацію за віковою ознакою,

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває вказана цивільна справа. У судовому засіданні позивачем заявлено відвід головуючому судді Щербаченко І. В. Вказаний відвід мотивовано тим, що суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В. розглядала його заяви про відвід слідчого судді без його участі, суд постановив нікчемні рішення по адміністративним справам за його позовом, у кабінеті відчувається запах «віддушки», суддя не викликала йому «швидку» .

Представник відповідача вказав, що вважає доводи позивача необґрунтованими та документального не підтверджені, позивач субєктивно ставиться до складу суду.

Зі змісту ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» вбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі , і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доводи позивача носять надуманий характер, при цьому вбачається упереджене ставлення останнього до головуючого судді, заявлений відвід є метою тиску на суд. Відтак суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про відвід головуючого судді слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 23-25 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Щербаченко І. В.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Щербаченко