Провадження № 2-о/752/635/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.10.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

заявники звернулись до Голосіївського районного суду м.Києва з спільною заявою про розірвання шлюбу.

Свої вимоги вони обгрунтували тим, що перебувають у шлюбі, який 03 листопада 2001 року зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві. Сімейне життя не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів. Заявники не ведуть спільне господарство та окремо проживають. Питання щодо місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її утримання заявники вирішили в добровільному порядку. Крім того, заявники просять визначити прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу «ОСОБА_2».

Заявники подали клопотання про розгляд заяви у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 листопада 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві. Про реєстрацію шлюбу був складений актовий запис №842.

Від цього шлюбу у подружжя народилася донька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони окремо проживають, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

У заявників відсутнє бажання на відновлення шлюбних стосунків, кожен з них тривалий час живе власним життям, має власний бюджет, а тому шлюб є формальним.

Крім того, судом встановлено, що між подружжям не існує спору про поділ майна та визначення місця проживання і утримання неповнолітньої доньки, між ними укладено Договір про визначення місця проживання дитини, умови її утримання та участі батьків у вихованні. Договір посвідчено нотаріально.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити заяву про розірвання шлюбу, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим і суперечить інтересам сторін.

Однак, не підлягають задоволенню вимоги про визначення заявнику ОСОБА_2 прізвища «ОСОБА_2» з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відмітка про розірвання шлюбу за рішенням суду робиться в паспортах або паспортних документах осіб, шлюб між якими розірвано, у разі їх звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

На підставі ст.16 зазначеного Закону, державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) проводиться стосовно громадян України відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги заявників про визначення прізвища.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03.11.2001 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 842 - розірвати.

В іншій частині - відмовити.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з моменту проголошення рішення суду до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя: