Справа №591/7080/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1112/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2017 року

у справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення суми надміру виплачених коштів,-

в с т а н о в и л а:

28 грудня 2016 року Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради (далі Департамент) звернувся з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 22 травня 2015 року відповідачка подала до управління заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії у яких зазначила, що в домоволодінні зареєстровано 2 особи. 13 серпня 2015 року відповідно до поданої заяви було визначено право відповідачки на призначення субсидії з травня 2015 року по квітень 2016 року на підставі даних, зазначених у декларації, тобто з розрахунку на 2 осіб. Після закінчення строку отримання субсидії, відповідачкою до Департаменту була надана довідка про склад сімї та розмір платежів, в якому зазначено, що за адресою вул. Г.Нарбута, буд. 34 зареєстровано 4 особи та наявна одна будинкова книга на все домогосподарство, в той же час нарахування вартості комунальних послуг проводиться на розподілені особові рахунки окремо. Зазначає, що відповідачка приховала та свідомо подала недостовірні дані про доходи та майновий стан осіб, які були зареєстровані у житловому приміщенні, що вплинуло на визначення права на субсидію. На момент подання відповідачкою заяви про призначення житлової субсидії не було передбачено визначення права на призначення субсидії особам, які зареєстровані у житловому приміщенні (будинку), та сплачують за житлово-комунальні послуги на розділені особові рахунки. Як наслідок, права на призначення субсидії відповідачка з травня 2015 року не мала. Просить стягнути з ОСОБА_3 на їх користь суму боргу у розмірі 12597 грн. 95 коп., а також сплачений судовий збір.

Рішенням суду від 26 травня 2017 року у задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі Департамент просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. В доводах апеляційної скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо того, що відповідачем не було приховано достовірну інформацію про склад зареєстрованих у житловому будинку осіб спростовується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням субсидії, яку відповідач заповнювала власноруч, а тому доводи суду, що позивач не довів належними і допустимими доказами, що відповідач приховала та свідомо подала недостовірні дані ставлять під сумнів дослідження судом доказів, які містяться у матеріалах справи. Щодо виконання запитів про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні (будинку) наголошує, що управлінням були виконані всі вимоги порядку, а інші визначені законодавством способи сприяння заявникам у вирішенні питання призначення субсидії, у визначені законом строки та на підставі допустимої інформації, були відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу, відповідача ОСОБА_3, яка заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником 33/100 частин домоволодіння, розташованого по вул. Г.Нарбута (ОСОБА_5), буд. 34 у м. Суми, що підтверджується договором дарування, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічним паспортом (а. с. 41-47).

Рішеннями Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради ОСОБА_3 на підставі її особистої заяви, було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг з травня 2015 року по квітень 2016 року включно, щомісячно (а. с. 7 - 12).

При цьому, відповідач надала до Управління соціального захисту населення Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у п. 3 якої зазначено, що у будинку зареєстровані ОСОБА_3 та її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Загальна площа житлового будинку вказана 64,7 кв. м. (а. с. 8).

В матеріалах про призначення житлової субсидії міститься також довідка про склад родини ОСОБА_3 від 01.05.2015 року, видана головою квартального комітету № 20 Зарічного району м. Суми, згідно якої родина ОСОБА_3 складається з двох осіб (а. с. 79). В процесі розгляду справи суду першої інстанції не вдалося встановити, чи особисто відповідач подала цю довідку до Департаменту, чи вона надійшла до вказаної установи з Департаменту інфраструктури СМР, печаткою якого посвідчена вказана довідка.

Свідок ОСОБА_7 голова квартального комітету, яка особисто видала вказану довідку, в судовому засіданні першої інстанції, пояснила, що на час видачі довідки існувала практика їх видачі головою квартального комітету як особисто мешканцям, які самостійно їх завіряли в Департаменті інфраструктури СМР та подавали до Департаменту, або довідки передавалися до Департаменту інфраструктури СМР, а звідти до Департаменту соціального захисту населення СМР.

Оскільки відповідь на запит Департаменту щодо складу зареєстрованих у житловому будинку осіб на адресу позивача не надійшла, 13 серпня 2015 року відповідно до поданої заяви визначено право відповідача на призначення субсидії з травня 2015 року по квітень 2016 року на підставі даних, зазначених у декларації, тобто з розрахунку на двох осіб.

Після закінчення строку призначеної субсидії, відповідач подала довідку про склад сімї та розмір платежів № 8021 від 11 липня 2016 року, з якої вбачається, що по вул. Г. Нарбута, буд. 34 у м. Суми зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3, як власниця 33/100 частин домоволодіння, її син ОСОБА_6, а також ОСОБА_8, як власниця 67/100 частин домоволодіння та її чоловік ОСОБА_9, наявна одна будинкова книга на все домогосподарство, нарахування вартості комунальних послуг проводиться на розподілені особові рахунки (а. с. 14).

На запит Департаменту від 15 серпня 2016 року було отримано довідку про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 01 вересня 2016 року № 11483, яка підтверджує факт наявності однієї будинкової книги на домоволодіння по вул. Г. Нарбута, буд. 34 у м. Суми (а. с. 17).

Розпорядженням Департаменту соціального захисту населення від 16 листопада 2016 року ОСОБА_3 припинено виплату раніше призначеної субсидію з 01 травня 2015 року та зобовязано її повернути суму субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями за період з травня 2015 року по квітень 2016 року (а. с. 25).

Згідно з розрахунком ТОВ «Сумигаз Збут» ОСОБА_3 є споживачем природного газу, має свій особовий рахунок, та на оплату послуг їй нараховується субсидія (а. с. 22-23).

Враховуючи проведений ТОВ «Сумигаз Збут» перерахунок та повернення до бюджету невикористаної суми субсидії у розмірі 8758,97 грн., Департамент розпорядженням зобовязав відповідача повернути переплачену суму субсидії у розмірі 12597,95 грн. (а. с. 27).

В добровільному порядку ОСОБА_3 кошти не повернула.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт свідомого приховування чи подання відповідачем недостовірних даних, адже вона довела до відому працівників Департаменту наявність в домоволодінні двох будинків. Окрім цього, на момент подання заяви до обовязків Департаменту належала перевірка даних, зокрема про кількість зареєстрованих в житлі осіб.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року N 848 затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яке визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Згідно з п.п. 1, 7 вказаного Положення, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, субсидія є безповоротною і її отримання не пов'язане і не тягне за собою зміни форми власності житла. Субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу.

Пунктом 13 Положення визначено порядок надання субсидії. Зокрема, для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у випадках, передбачених абзацом третім пункту 12 цього Положення; договір найму (оренди) житла (за наявності).

Зазначені заява та декларація можуть бути надіслані поштою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації заявника (орендарі- за місцем проживання).

Забороняється вимагати від громадян документи, що не передбачені цим Положенням.

Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 15 календарних інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій.

У разі подання документів, передбачених цим пунктом, у неповному обсязі субсидія призначається за умови надходження протягом місяця з дня подання (відправлення) заяви усіх необхідних документів.

Рішення про призначення (не призначення) субсидії приймається протягом десяти днів після подання заяви та отримання відомостей, визначених абзацами восьмим - дванадцятим цього пункту.

На момент подання заяви ОСОБА_3 та прийняття рішення про призначення їй субсидії (13 серпня 2015 року), діяв п. 13 Положення в редакції, згідно якого орган повинен був перевірити надану позивачем інформацію та прийняти рішення про призначення (не призначення) субсидії протягом десяти днів після подання заяви та отримання відомостей, визначених абзацами восьмим дванадцятим цього пункту, зокрема довідки про кількість зареєстрованих осіб.

В подальшому Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 р. N 752 були внесені зміни до Положення, згідно яких, у разі неподання на запит структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, у встановлені терміни відомостей про склад зареєстрованих у житлових приміщеннях осіб для призначення субсидії використовуються дані, зазначені у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за її призначенням. Тобто на момент подання заяви ОСОБА_3, до обовязків департаменту належала перевірка даних, зокрема про кількість зареєстрованих в житлі осіб.

Доводи апеляційної скарги про те, що Департамент не міг вчасно отримати інформацію про склад зареєстрованих осіб у будинку відповідача у звязку з великою кількістю звернень за призначенням субсидій, не можна взяти до уваги, оскільки позивач повинен був перевірити надані відповідачем дані у порядку п. 13 вказаного вище Положення і на підставі отриманої інформації від житлово експлуатаційної організації вирішувати питання надання заявнику субсидії.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, що в даному випадку має місце як не доопрацювання позивача, так і недосконалість законодавства.

Відповідно до п. 20 Положення надання раніше призначеної субсидії припиняється якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення.

За нормами ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню, зокрема, безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; а також інше майно, якщо це встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З огляду на викладене, Департамент соціального захисту населення не довів свідомого подання недостовірних даних відповідачем, які вплинули на встановлення його права на субсидію і внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, тому спірні кошти не можна вважати безпідставно набутим майном у розумінні ст. 1212 ЦК України.

З технічного паспорту на домоволодіння по вул. О.Дундича, 34 у м. Суми вбачається, що за вказаною адресою знаходяться два житлові будинки А-І та Б-І з належними до них господарсько-побутовими будівлями. Зазначені будинки обладнані окремими системами газопостачання, з окремими приладами обліку та особовими рахунками. По будинку А-І особовий рахунок оформлено на імя матері відповідача ОСОБА_8, а по будинку Б-І особовий рахунок оформлено на імя відповідача ОСОБА_3 Вказана обставина підтверджується інформацією ПАТ «Сумигаз» (а. с. 132). Відповідно до договору дарування від 25 листопада 2008 року мати відповідача ОСОБА_8 подарувала їй 33/100 частки домоволодіння по вул. вул. О.Дундича, 34 у м. Суми, які складаються із: житлового будинку «Б-1», загальною площею 78,5 кв. м, житловою площею 33,7 кв.м, а також погріб «пг» (а. с. 46).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що звертаючись до Управління соціального захисту населення, відповідач вказала відомості, що стосуються лише її житлового будинку Б-І, де проживають та зареєстровані дві особи: вона та її син ОСОБА_6, на підставі яких їй було надано субсидію на житлово комунальні послуги, у тому числі і на оплату природного газу на опалювальний період. Крім того, вбачається, що субсидія призначена відповідачу як співвласнику домоволодіння на окремий особовий рахунок та виходячи з фактично займаної площі, що відповідає її частці у праві власності на домоволодіння, та відповідно до використаної кількості природного газу.

Та обставина, що на час призначення відповідачу субсидії п. 7 вказаного Положення діяв у редакції, яка передбачала надання субсидії виходячи з кількості всіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, не може бути підставою для стягнення з ОСОБА_3 спірних коштів, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України № 752 від 23.09.2015 року вказаний пункт положення було доповнено абзацом, яким визнано право на призначення субсидії за особами, зареєстрованими у житловому приміщенні (будинку), які сплачують за житлово-комунальні послуги на розділені особові рахунки, виходячи з кількості зареєстрованих осіб, які сплачують за послуги на такі рахунки, на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду сторони підтвердили ту обставину, що на даний час в порядку п. 7 Положення субсидія призначена і відповідачу і її матері ОСОБА_8 як особам, які сплачують за житлово-комунальні послуги на розділені особові рахунки.

Окрім того, як було встановлено судом першої інстанції спочатку у заяві про призначення житлової субсидії, ОСОБА_3 зазначала про призначення субсидії на підставі рішення комісії, але заступник начальника Департаменту повідомила, що комісія не обовязкова, а потрібно лише принести дві довідки про склад сімї окремо по мешканцям кожного будинку. Вказаний факт підтверджується наявністю закреслень в її заяві. Дані обставини були підтверджені також поясненнями свідка ОСОБА_8

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено належними доказами подання відповідачем свідомо недостовірних даних про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого сума субсидії, як надміру нарахована, має бути повернута.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, коли суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи і дав їм належну оцінку, оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим, так як відповідає нормам матеріального і процесуального права, отже, апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -