Справа № 296/2315/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" червня 2017 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді - Шалоти К.В.,
за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод користуванні майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням,-
У березні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3В, ОСОБА_4 та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням., а саме: квартирою №5 в будинку №47 по вул. Б. Тена у м. Житомирі.
Позов обґрунтовувався тим, що позивач є власником 21/100 ідеальних частин житлового будинку №47 по вул. Б. Тена в м. Житомирі. Позивач зареєстрована та проживає у належній їй частині будинку разом з донькою ОСОБА_5 та онуками ОСОБА_6 і ОСОБА_7 Брат відповідача ОСОБА_8 та його дружина ОСОБА_2В, сини ОСОБА_3В, ОСОБА_4 також зареєстровані у будинку, однак фактично протягом двадцяти років у будинку не проживають та добровільно знятись з реєстрації не бажають. Вказувала, що реєстрація відповідачів у спірному житлі порушує права позивача як власника квартири, оскільки призводить до збільшення розміру комунальних витрат на утримання належного їй майна.
Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.34).
Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 5/100 ідеальних часток житлового будинку по вул. Б.Тена, 47 в м. Житомирі на підставі договору дарування від 04.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за № 1393, що також стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-9, 11).
Як вбачається з довідки КП ВЖРЕП №11 Житомирської міської ради №1982 від 27.12.2016 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також дочка позивача ОСОБА_10 та онуки ОСОБА_6, ОСОБА_11 (а.с.13).
Згідно акту КП ВЖРЕП №11 Житомирської міської ради від 17.02.2017 року, складеного комісією у складі майстра т.д. ОСОБА_12, паспортистів ОСОБА_13, ОСОБА_14 вбачається, що ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за адресою: м. Житомир, вул. Б.Тена,47 кв.№5 ніколи не проживали та не проживають по теперішній час (а.с.12).
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, право приватної власності є непорушним, що також закріплено в ч.1 ст.321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР передбачають право власника будинку (квартири) використовувати своє житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 156 Української РСР з врахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України тільки члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить йому, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Згідно ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
У відповідності до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є власником квартири АДРЕСА_2, не проживають у вказаній квартирі більше встановленого законом строку, то суд дійшов висновку, що відповідачі втратили право користування спірним житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі по 213 грн. 33 коп. з кожного (640 грн. / 3).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - такими, що втратили право користування квартирою №5 в будинку №47 по вул. Б. Тена у м. Житомирі.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору у сумі по 213 грн. (двісті тринадцять) грн. 33 коп. з кожного.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота