08.11.2017 227/1304/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 листопада 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Корнєєвої В.В.,

при секретарі Заварзіній Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором та зазначив, що 10.06.2013 р. представник ПАТ «ПУМБ» звертався до Харцизького міського суду Донецької області з аналогічним позовом, який заочним рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 23.12.2013р. був задоволений в повному обсязі. Позивач зазначає, що заочне рішення Харцизького міського суду Донецької області від 23.12.2013р. було скасовано ухвалою Харцизького міського суду Донецької області від 17.04.2014р. та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Розгляд справи по суті не відбувся, судове рішення не винесено, в зв"язку з проведенням в м.Харцизьку Донецької області антитерористичної операції.

Відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про зміну територіальної підсудності справ» №27/0/38-14 від 02.09.2014 р. розгляд справ, підсудних Харцизькому міському суду Донецької області, здійснюється Добропільським міськрайонним судом Донецької області.

Згідно відповіді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2016 р. вбачається, що справа №2/248/1766/2013 не була передана на розгляд до Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Позивач зазначає, що судове провадження Харцизького міського суду Донецької області про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «ПУМБ» втрачене, і враховуючи, що справу не було закінчено ухваленням рішення, представник позивача у відповідності до ч.3 ст.406 ЦПК України предявив до суду новий позов.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Н-1231-08 від 30.05.2008 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 9 500 000,00 грн., а ОСОБА_1 зобов'язався прийняти кредит, використати кредит за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит в розмірі 18% річних по строковій заборгованості та 23% річних по простроченій заборгованості, повернути банку кредит в повному обсязі до 29.05.2028 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_2 та банком було укладено договір поруки №Н-1231-08 від 30.05.2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручається перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором від 30.05.2008 р. Свої зобовязання ОСОБА_1 щодо сплати відсотків за кредитним договором з 01.02.2011 р. по 31.05.2013 р. в повному обсязі не виконує, а також інші умови договору з приводу сплати основного боргу, у звязку з чим загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед банком складає 10386226,99 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 8193749,78 грн.; заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом - 2022355,51 грн.; сума пені за порушення строків виконання зобов'язання за Кредитним договором склала 170121,70 грн. Позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором № Н-1231-08 від 30.05.2008 року в сумі 10 386 226,99 грн., а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору та витрати за публікацію оголошень про виклик відповідачів в засобах масової інформації.

Представник позивача ПАТ «Перший український міжнародний банк» в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 102-103 т. 2).

На виконання вимог ч. 3 ст.122 ЦПК України, оскільки відповідачі є фізичними особами, суд позбавлений можливості звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

При цьому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідачів є адреса за місцем реєстрації: Донецька обл., м.Харцизьк, вул.Бірюзова, 1/11, оскільки в кредитному договорі та договорі поруки місце реєстрації/проживання вказана саме ця адреса.

Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» №2710/38-14 від 02.09.2014р., знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достовірно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч.9 ст.74, п.4 ч.3 ст.122 ЦПК України, відповідачів було викликано оголошенням на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області та у пресі - в газетах «Донеччина» та «Урядовий курєр». Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідачів до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем їх реєстрації.

Судом встановлено, що між ЗАТ «Донгорбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Н-1231-08 від 30.05.2008 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 9500000,00 грн., а ОСОБА_1 зобов'язався прийняти кредит, використати кредит за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит в розмірі 18% річних по строковій заборгованості та 23% річних по простроченій заборгованості, повернути банку кредит в повному обсязі до 29.05.2028 року (а.с. 28-39 т. 1).

Згідно з пунктом 2.1 Кредитного договору на банк покладений обов'язок надати ОСОБА_1 обумовлену кредитним договором суму кредиту. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, відкривши відповідачу ОСОБА_1 позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі.

Відповідно до умов п.п.2.1, 3.3.5 кредитного договору, нарахування відсотків здійснюється щомісячно в останній робочий день місяця. В період нарахування відсотків включається день видачі кредиту та не враховується день повернення.

Підпунктом 3.4.1 Кредитного договору передбачено обовязок позичальника здійснювати повернення кредиту згідно графіка, наведеного в Додатку № 1 до даного Договору та повернути кредит в повній сумі в строк, передбачений п. 2.1.

Відповідно до п.п. 3.4.2 Кредитного договору позичальник зобовязується сплачувати Банку нараховані в порядку, передбаченому п. 3.3.5 даного договору, проценти за користування кредитом до 20 числа (включно) місяця, наступного за місяцем нарахування процентів, а також проценти за безпідставне користування кредитом у випадку порушення Позичальником строків повернення кредиту, виходячи зі ставок, зазначених в п. 2.1 даного договору.

Згідно п. 4.1 Кредитного договору забезпеченням зобовязань Позичальника за даним договором є іпотека та порука ТОВ «Укрнавекс» м. Донецьк код 33728408. Пунктом 5.1 Кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати, а Позичальник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню) у випадках: несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом пеню в розмірі 0,05% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення; порушення зобовязань, передбачених пунктами 3.4.4-3.4.7 штраф в розмірі 5 % від суми кредиту, зазначеній в пункті 2.1; нецільового використання кредиту штраф в розмірі 0,1 % від суми кредиту, використаної не за цільовим призначенням.

Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_2 та ЗАТ "Донгорбанк" було укладено договір поруки №Н-1231-08 від 30.05.2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручається перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором від 30.05.2008 р. (а.с. 57 т. 1).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки ОСОБА_2С поручається перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення основного зобов'язання позичальником. Відповідно до п. 1.2 об'єм відповідальності поручителя перед кредитором визначається умовами та об'ємом зобов'язань позичальника перед кредитором по основному зобов'язанню, включаючи повернення суми кредиту, сплату відсотків за його використання, неустойки (пені, штрафів) та спричинення збитків, а саме: повернути суму кредиту в розмірі 9500000,00 до 29.05.2028 року; сплатити відсотки за користування кредитом за строковою заборгованістю в розмірі 18 % річних; сплатити відсотки за безпідставне користування кредитом та простроченою заборгованістю в розмірі 23 % річних; сплатити штрафи та пеню - відповідно до умов Основного зобов'язання.

Пунктами 2.5, 3.1. Договору поруки встановлено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником за виконання основного зобов'язання.

В судовому засіданні встановлено, що правонаступником всіх прав та зобов"язань ЗАТ " Донгорбанк" є ПАТ "Перший український міжнародний банк", що підтверджується копією статута позивача (а.с. 65 т.1)

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з виписки з особового рахунку відповідача ОСОБА_1, сплату періодичних платежів за кредитним договором здійснював як сам ОСОБА_1, так і ТОВ «Укрнавекс». Банком здійснювалося зарахування всіх сум в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що надходили до Банку, в тому числі від ТОВ «Укрнавекс» з призначенням платежу: погашення заборгованості за Кредитним договором № Н-1231-08 від 30.05.2008 року за ОСОБА_1, на підставі п. 8.2 Кредитного договору, в якому встановлено, що виконання зобовязань Позичальника по вказаному договору може бути здійснено третьою особою, при цьому банк зобовязується прийняти виконання, здійснене за Позичальника третьою особою. (а.с. 31, 40-47 т. 1, а.с. 28-29 т. 2).

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 свої кредитні зобовязання не виконував належним чином, у звязку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 10 386 226,99 грн., з яких: за сумою кредиту - 8 193 749,78 грн.; за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом - 2 022 355,51 грн.; сума пені за порушення строків виконання зобов'язання за Кредитним договором склала 170 121,70 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем (а.с. 58-59 т. 1).

Відповідно до п.3.1.5 кредитного договору позивач має право вимагати від ОСОБА_1 дострокового повернення кредитних коштів та сплати відсотків в разі невиконання останнім зобовязань, передбачених кредитним договором.

Позивач зазначає, що виконання зобов"язання по кредитному договору забезпечене іпотекою, і 15.06.2017 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області задоволено позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № Н-1231-08 від 30.05.2008 року, а саме: станцію по перевантаженню твердих побутових відходів з елементами попереднього сортування та пересування, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Харцизьк, вул. Патона, 27-б та видано виконавчий лист № 248/2448/13. Позивач зазначає, що відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» неможливо відкрити виконавче провадження щодо виконавчого листа № 248/2448/13 та примусово виконати рішення суду та звернути стягнення на предмет застави, який розташований за адресою: Донецька область, м. Харцизьк, вул. Патона, 27-б. (а.с. 29 т. 2). Згідно довідки позивача № КНО-61.1.2/79 від 24.05.2017р. щодо інформації про звернення стягнення на предмет іпотеки, станом на 24.05.2017р. стягнення на предмет іпотеки не зверталось.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно п.5.1 кредитного договору встановлено, що у разі порушення ОСОБА_1 зобовязань зі сплати процентів за користування кредитом, ОСОБА_1 зобовязаний сплатити на користь позивача пеню у розмірі 0,05% за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Як зазначає позивач, та що не було спростовано в судовому засіданні відповідачами через їх неявку, станом на 31.05.2013 року заборгованість ОСОБА_1О перед позивачем з основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом згідно умов кредитного договору № Н-1231-08 від 30.05.2008 року складає 10 386 226,99 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 8 193 749,78 грн.; заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом - 2 022 355,51 грн.; сума пені за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором - 170 121,70 грн., що підтверджується відповідними розрахунками, наданими позивачем (а.с. 58-59).

Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору забезпеченням зобовязань Позичальника за даним договором є іпотека та порука ТОВ «Укрнавекс» м. Донецьк код 33728408. Проте, як зазначає позивач в своїх письмових поясненнях, договір поруки та іпотеки з ТОВ «Укрнавекс» не укладалися (а.с. 29 т. 2).

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ОСОБА_2 та ЗАТ "Донгорбанк" було укладено договір поруки №Н-1231-08 від 30.05.2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручається перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором від 30.05.2008 р. (а.с. 57 т. 1).

Частиною першою статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно частини першої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною другою статті 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як зазначає позивач в своїх письмових поясненнях, 24.11.2012 року на адресу відповідача ОСОБА_1, зазначену у Кредитному договорі, а саме: м. Харцизьк, вул. Бірюзова, 1/11, позивачем було направлено вимогу № 61-05-461 (КНО) від 22.11.2012 року про дострокове повернення кредиту (а.с. 121-123 т. 2), яка була отримана боржником 06.12.2012 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення (а.с. 124 т. 2). У звязку із невиконанням відповідачем ОСОБА_1 вимоги № 61-05-461 (КНО) від 22.11.2012 року про дострокове повернення кредиту, позивачем ПАТ «ПУМБ» 26.03.2013 року на адресу ОСОБА_2, зазначену в Договорі поруки,а саме: Донецька область, м. Харцизьк, вул. Бірюзова, 1/11, було направлено вимогу № DON-61/612 від 23.03.2013 року про дострокове повернення кредиту (а.с. 125-126 т. 2). Направлення даної вимоги на адресу відповідача ОСОБА_2 підтверджується копією опису документів, вкладених до конверта, з проставлянням поштового штемпелю з зазначенням дати 26.03.13 року (а.с. 127 т. 2). Таким чином, на думку позивача, строк виконання основного зобовязання за Кредитним договором, встановлений статтею 559 ЦК України, настав 24.11.2012 року, а вимога до поручителя була направлена 26.03.2013 року, у звязку з чим позивач зазначає, що ним було дотримано шестимісячний строк, визначений ст. 559 ЦК України, внаслідок чого договір поруки не можна вважати припиненим.

Зазначене ствердження позивача не було спростовано відповідачами в судовому засіданні у звязку з їх неявкою. В судовому засіданні також не вирішувалося питання щодо строків позовної давності, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою нею до винесення рішення.

Щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором суд зазначає, що згідно із ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014р. №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Таким чином, суд вважає, що сума пені в розмірі 170121,70 грн. підлягає повному задоволенню, оскільки заборгованість виникла до 14.04.2014 р.

Виходячи з встановлених фактів, приймаючи до уваги порушення виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором №Н-1231-08 від 30.05.2008р., враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання цих зобовязань позичальником станом на момент розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пунктом 6 частини третьої статті 79 ЦПК України встановлено, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Згідно ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано до суду оголошенням у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" № 132 (6001) від 19.07.2017 року та в газеті «Донеччина» від 14 липня 2017 року, витрати за публікацію оголошення у розмірі 580,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 17926 від 13 липня 2017 року та № 18455 від 19 липня 2017 року, було понесено позивачем (а.с. 182, 183).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, суд вважає, що з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3441,00 грн. та витрати за публікацію оголошення у газетах «Урядовий кур'єр» та «Донеччина» у розмірі 580,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 526,530,553,554,543,611,1048,1049,1054 Цивільного кодексу України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст.ст. 10,11,74,88,122,169,197,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, 02.04.1964р.н. , іпн НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»,, заборгованість станом на 31.05.2013 року за кредитним договором №Н-1231-08 від 30.05.2008 р. в розмірі 10 386 226 (десять мільйонів триста вісімдесят шість тисяч двісті двадцять шість) грн. 99 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту 8 193 749,78 грн., заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом 2 022 355,51 грн., сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором 170 121,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, 02.04.1964р.н., іпн НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», , витрати зі сплати судового збору в розмірі 1720,50 грн., а також витрати за публікацію оголошення в засобах масової інформації в розмірі 290,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», , витрати зі сплати судового збору в розмірі 1720,50 грн., а також витрати за публікацію оголошення в засобах масової інформації в розмірі 290,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку , встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Корнєєва

08.11.2017