Провадження № 2/761/7292/2017
У Х В А Л А

Іменем України

25 жовтня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, колишнього начальника Управління теплового господарства Мінжитлокомунгоспа України ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київський міський психоневрологічний диспансер №2, Київська міська психоневрологічна лікарня №2 про призначення експертизи, скасування рішення та відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірного звільнення,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 22.09.2017 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, згідно з п.п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з тим, у позовній заяві не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача ОСОБА_2, тобто, відсутні обставини, які б свідчили про порушення прав позивача у правовідносинах саме з вказаним відповідачем.

Крім того, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачка, окрім відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірного звільнення, також просить призначити амбулаторну документальну судово-психіатричну експертизу по справі та скасувати рішення Старокиївського районного суду м.Києва від 26.03.1993 року.

Водночас, зазначення в прохальній частині позовної заяви вказаних вимог є процесуально недопустимим, адже клопотання про призначення експертизи оформлюється окремим процесуальним документом та розглядається судом в порядку, передбаченому с.ст. 143-144 ЦПК України.

Також, відповідно до ч.1 ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відтак, зважаючи на викладене, позивачці необхідно було визначитись із змістом вимог та надати суду виправлену позовну заяву відповідно до кількості учасників процесу, як то передбачено ст. 120 ЦПК України.

Копію ухвали від 22.09.2017 року позивачка отримала 10.10.2017 року, про що свідчить відповідна відмітка на зворотньому повідомленні про вручення поштового відправлення, наявна в матеріалах справи.

Однак, враховуючи строки доставки кореспонденції в межах міста Києва, позивач у встановлений строк не усунув вищенаведених в ухвалі недоліків.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

На підставі зазначеного та враховуючи те, що позивачкою не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 22.09.2017 року, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, колишнього начальника Управління теплового господарства Мінжитлокомунгоспа України ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київський міський психоневрологічний диспансер №2, Київська міська психоневрологічна лікарня №2 про призначення експертизи, скасування рішення та відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірного звільнення, слід визнати неподаною та повернути позивачці, що не перешкоджає повторному зверненню із даним позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119-121, 209, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, колишнього начальника Управління теплового господарства Мінжитлокомунгоспа України ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київський міський психоневрологічний диспансер №2, Київська міська психоневрологічна лікарня №2 про призначення експертизи, скасування рішення та відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірного звільнення, - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачці, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: