У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г. Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту набуття права власності на майно, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 06 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що їх сім'я проживає у будинку по АДРЕСА_1 з 1978 року.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2013 року встановлено факт добросовісного, відкритого, безперервного володіння більше десяти років ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 квартирою АДРЕСА_1, загальною площею 82,7 кв. м, по АДРЕСА_1.

Просили встановити факт набуття права власності на вказану квартиру.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2014 року позов задоволено. Встановлено факт набуття права власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 82,7 кв. м, по АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 06 лютого 2017 року рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2014 року скасовано, заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2013 року встановлено факт добросовісного заволодіння та відкритого, безперервного володіння більше десяти років ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 квартирою АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 (а. с. 3).

Звертаючись до суду з заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просили встановити факт набуття права власності на майно у порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, − залишає заяву без розгляду.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 зі змінами, внесеними згідно з постановою пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що у разі коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє у прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою Гусятинської районної державної адміністрації від 10 листопада 2010 року № 815 відповідно до рішення загальних зборів власників майнових паїв колишнього КСП «Авангард», протокол від 03 квітня 2000 року № 2, до пайового фонду КСП «Авангард» включено майно житлового фонду с. Красне та с. Козина на суму 99 665 грн, яке у процесі реорганізації підприємства було розпайоване.

Відповідно до свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства частка ОСОБА_8 у грошовому виразі та процентному співвідношенні складає 12 029 грн - 0,52 %; ОСОБА_9 - 9 390 грн - 0,40 %; ОСОБА_10 - 3 861 грн - 0,17 % від загальної вартості майна пайового фонду підприємства.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано залишив заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 без розгляду, оскільки наведені обставини свідчать про наявність спору про право та недопустимість розгляду вказаної вимоги у порядку окремого провадження. Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Іваненко Ю.Г. Ступак О.В.