Справа № 683/638/17
23 жовтня 2017 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючої судді Завадської О.П.
при секретарі Васічевій О.В.
з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2, від імені якої на підставі угоди діє ОСОБА_1, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,
В березні 2017 року ОСОБА_2, від імені якої на підставі угоди діє ОСОБА_1, звернулася в суд з позовною заявою про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона є власницею квартири АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 16 лютого 2017 року. У вказаній квартирі зареєстровані колишні власники співвідповідачі, що перешкоджає їй розпорядитися своїм майном, зокрема, оформити субсидію на комунальні послуги. В позасудовому порядку вона не може вирішити дане питання, оскільки незважаючи не неодноразові прохання співвідповідачі добровільно не знялися з реєстраційного обліку.
В судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та обставини, заявлені на їх обґрунтування, не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних в справі доказів.
Співвідповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.
Протокольною ухвалою від 23 жовтня 2017 року суд постановив заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представника позивачки - адвоката, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.
Судом встановлено, що згідно даних договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за р.№ 364 16 лютого 2017 року, позивачка являється власницею квартири АДРЕСА_3. Право власності на дану нерухомість зареєстроване, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 80530122 від 16 лютого 2017 року.
Згідно довідки про фактичне місце проживання, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 1981 від 14 березня 2017 року, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2, за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.
За змістом акта обстеження житлово-побутових умов виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, складеного 17 березня 2017 року, ОСОБА_3М, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_5, однак за вказаною адресою не проживають.
Вказані обставини в судовому засідання підтвердила також свідок ОСОБА_8, вказавши, що вона проживають по сусідству з позивачкою, а співвідповідачі зареєстровані, але не проживають в належній позивачці квартирі.
Частинами 1 та 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Положення цього конституційного принципу закріплені у ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового приміщення визначені в ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У відповідності до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ст. 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
Згідно положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку.
Оскільки співвідповідачі більше шести місяців не користуються житловим приміщенням без поважних причин, суд вважає, що вони втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ч. ч. 1, 4 статті 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150, 156 ЖК України, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 по 160 грн судових витрат з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя _______________