Провадження №2/522/7785/17
УХВАЛА

03 листопада 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь 77295 грн., з яких:

-58860,00 грн. відшкодування спричиненого їй залиттям квартири матеріального збитку;

-830 грн. держмито;

-10 000 грн. вартість послуг юриста для підготовки і подання документів до суду, а також юридичне супроводження упродовж всього процесу, направленого на відшкодування завданої шкоди (правова допомога);

-2100 грн. вартість послуг ТОВ «Судова незалежна експертиза України» з будівельно-технічного експертного дослідження;

-5 000 грн. перевищення витрат на ремонтні роботи.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 29.06.2017 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2.

31.10.2017 року позивач подала до суду уточнену позовну заяву та у якості відповідача крім ОСОБА_2 зазначила нового власника квартири ОСОБА_3, відповідно до якої вимагає стягнути з відповідачів солідарно на її користь 77295,00 грн..

Крім того, 31.10.2017 року позивач звернулася до суду із заявою про внесення змін до ухвали суду від 29.06.2017 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, та просить зазначити, що ця квартира належить на праві власності ОСОБА_3, а не ОСОБА_2. Також, в зазначеній заяві, позивач просить накласти арешт на квартиру відповідача ОСОБА_2, а саме на квартиру АДРЕСА_2.

Дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень установлених ч. 4 цієї статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд виходить з того, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду справи, суд може забезпечити позов наприклад, накласти арешт на майно, заборонити вчиняти певні дії, заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву позивача від 31.10.2017 року, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, застосовані у даній справі ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року, та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3. В частині накладення арешту на квартиру, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, а саме на квартиру АДРЕСА_2, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження того факту, що зазначена квартира належить саме ОСОБА_2.

Керуючись ст..ст.151-153, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, застосовані у даній справі ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.

Копію ухвали направити до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради та сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Н.А. Ільченко