Справа № 235/2100/17
Провадження № 2/235/1130/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні № 13 у м. Покровську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Покровського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_3 селищної ради Покровського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.03.2005 року померла її рідна тітка ОСОБА_4, яка була рідною сестрою її матері ОСОБА_5.

Позивач вказує, що на момент смерті тітки вона проживала разом з нею за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Новосергіївка, однак зареєстрована була за іншою адресою: Донецька область, м. Покровськ, пр. Мира, 6уд. 16, кв. 9.

Позивач зазначає, що після смерті тітки спадкоємців першої черги немає, спадкоємцем другої черги - її мати ОСОБА_5, яка спадщину не приймала, до нотаріуса не зверталась.

Оскільки її мати ОСОБА_5 померла 26.05.2005 року, отже, вона є її єдиним спадкоємцем пятої черги, оскільки спадкоємців попередніх черг, які б прийняли спадщину, немає.

Позивач вказує, що оскільки вона постійно проживала з тіткою до її смерті, то відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після неї, а саме на спадкове майно, у виді земельної ділянки (паю) площею 6,90 га, що належав її тітці на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай), серія ДН №0237367. Водночас, позивача зазначає, що вказаний сертифікат був втрачений, про що є оголошення про втрату, яке опубліковано у газеті «Телескоп».

Весною 2017 року вона звернулася до нотаріуса, щоб оформити спадщину на вказану земельну частку (пай), однак нотаріус їй відмовила у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу - сертифікату на земельну ділянку(пай) та порадила звернутися до суду.

З огляду на вищенаведене, просила суд позов задовольнити та визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Дружба» Покровського району Донецької області площею 6,9 га, та яка залишилась після смерті ОСОБА_4, померлої 27.03.2005 року, в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні 05 липня 2017 року надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просила суд позов задовольнити. На питання суду, додатково пояснила, що до суду із позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, чи встановлення її особою, що має право на спадщину та, що вона є спадкоємцем пятої черги, не зверталась, та сам сертифікат вона не бачила. Також, згідно позовних вимог уточнила, що зараз власником паю є КСП «Дружба», однак залучати вказану особу в якості відповідача чи третьої особи не виявила бажання, та в чому КСП «Дружба», як зазначено в позові власник земельної ділянки, порушує її права пояснити суду не змогла.

У судовому засіданні позивачу було розяснено зміст статей 15, 27, 31 ЦПК України.

Також, у судовому засіданні позивачу було розяснено право про залучення до розгляду справи КСП «Дружба», однак позивач щодо цього заперечила.

Судом було вжито всіх передбачених заходів для всебічного, повного й об'єктивного дослідження обставин справи. Однак, ч. 2 ст. 11 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

У судове засідання призначене на 12.07.2017 року не з'явилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с. 30).

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов пілддтримала у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Покровського району Донецької області у судове засідання не зявився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю (а.с 31).

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії ЯЛ № 310372, виданого Ново-Троїцьким сільським бюро РАЦС Селідівського району, 24.09.1953 року народилася ОСОБА_6, матірю якої є ОСОБА_5 (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про одруження ІІ-НО № 346060, виданого 24.01.1976 року Міським відділом РАЦС м. Красноармійська Донецької області, 24.01.1976 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (прізвище змінено на ОСОБА_7) (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-НО № 061254, виданого ВРАЦС по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області 26.08.2005 року, ОСОБА_5 померла 26.08.2005 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 808 (а.с. 7).

Тобто, ОСОБА_2 була донькою ОСОБА_5.

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-НО № 321422, виданого Красноармійським районним РАЦС Донецької області, 05.12.1918 року народилася ОСОБА_5, батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 8).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 8, виданого Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 13.07.1939 року народилася ОСОБА_10, батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_11 (а.с. 9).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 0, виданого Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 27.07.1961 року виконкомом ОСОБА_3 селищної ради Красноармійського району Донецької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 17, ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_4) (а.с. 12).

Тобто, ОСОБА_4 була сестрою по батьку ОСОБА_5, та відповідно тіткою позивача.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-НО № 014543, виданого Виконкомом Удічненської селищної ради Красноармійського району Донецької області 28.03.2005 року, ОСОБА_4 померла 27.032005 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 25 (а.с. 6).

Згідно довідки № 308 від 16.03.2017 року, виданої ОСОБА_3 селищною радою, ОСОБА_4 по день смерті була зареєстрована та проживала разом з ОСОБА_2 за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Новосергіївка (а.с. 13).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2017 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4, у звязку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не надано документ на право на земельну ділянку (пай) (а.с. 14).

Також, з цієї постанови вбачається, що позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 30.03.2017 року, в той час як ОСОБА_4 померла 27.03.2005 року, тобто через 12 років після смерті спадкодавця.

Водночас, позивач у судовому порядку вимогу про надання додаткового строку для прийняття спадщини не заявляла, так само як і заяву про встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавцем на час його смерті до суд не подавала.

Згідно архівної виписки № 66 від 06.04.2017 року, виданої Красноармійською районною державною адміністрацією Донецької області, ОСОБА_4 було надано право на земельну частку (пай) як члену КСП «Дружба», площею 6.9 умовних кадастрових гектари (а.с. 15).

Згідно копії сторінок журналу реєстрації сертифікатів, за ОСОБА_4 було зареєстровано сертифікат серія ДН № 0237367, Новосергіївка під № 8842 (а.с. 16-17).

З копії газети «Телескоп» № 13 від 30.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 подала оголошення про втрату оригіналу сертифікату про право власності на земельний пай КСП серії ДН № 0237367 від 06.06. 2000 року (а.с. 18).

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чин інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту субєктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведено в ст. 16 ЦК України, який не містить такого способу захисту, як визнання права власності на майно, що перебуває у власності колективного сільськогосподарського підприємства, за особою, яка у встановленому законом порядку не визнана спадкоємцем члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Крім того, суд зазначає, що сертифікат є документом, який засвідчує право на земельну ділянку згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

При цьому згідно з п. 17 Перехідних положень до Земельного кодексу сертифікати вважаються правовстановлюючими документами при реалізації громадянина ми права вимоги на відведення земельної частки ( паю) у натурі ( на місцевості). Сертифікат є дійсним до виділення власникам у натурі земельної ділянки й видачі відповідного державного акта. Разом з тим, державний акт є документом, що підтверджує право власності, яке надано в установленому порядку.

Тобто, сертифікат і державний акт мають різний юридичний характер і підтверджують різні права спадкодавця.

Згідно архівної виписки № 66 від 06.04.2017 року, виданої Красноармійською районною державною адміністрацією Донецької області, вбачається, що ОСОБА_4 було надано сертифікат про право на земельну частку (пай) як члену КСП «Дружба», а не державний акт про право власності на земельну ділянку.

Звернення до суду з вимогами про визнання права власності, відповідно до ст. 392 ЦК України, можливе власником майна якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивач не є власником земельної ділянки, площею 6.9 умовних кадастрових гектарів, за адресою с. Новосергіївка, вона відповідно до книги 6 ЦК, має на спадкування право на земельну ділянки, що залишилася у спадок після ОСОБА_4, однак у встановлений законом 6-місячний строк до нотаріуса із заявою про прийннятя спадщини не звернулось та у судовому порядку такий, у разі пропуску, поновити не просила. Зокрема, судове рішення з цього питання відсутнє. Отримання права власності на земельну ділянку в справі, що розглядається повинно відбуватися в порядку спадкування, і суд не повинен підміняти відповідні нотаріальні органи, тому в задоволені вимог про визнання права власності на земельну частку (пай), ділянку за адресою площею 6,90 га, що належав ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай), серія ДН №0237367. необхідно відмовити.

Суд критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_12, наданих у судовому засіданні, оскільки з її пояснень вбачається, що ОСОБА_4 доглядала племінниця ОСОБА_2, однак прізвище ОСОБА_2 вона не знає. Оскільки, позивач у судовому засідання 12.07.2017 року була відсутня подавши заяву про слухання справи у її відсутність, суд позбавлений був можливості зясувати питання чи є племінниця ОСОБА_2 та позивач у справі однією і тією собою, та чи дійсно саме позивач здійснювала догляд за ОСОБА_4 та займалась її похованням.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, неправильно обраного способу захисту своїх прав позивачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3 ,11, 15, 60, 62, 88, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Покровського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С.В. Данилів