Справа №538/1638/16-ц
Провадження по справі №2/538/167/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Ларіної О.В.,

при секретарі: - ОСОБА_1,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, про стягнення з останньої заборгованості за Кредитним договором № б/н від 05.10.2007 року у розмірі - 22565,26 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 05.10.2007 року між ОСОБА_4 акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н у розмірі 500,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, порушує договір в частині своєчасного виконання боргового зобов'язання за Кредитним договором № б/н від 05.10.2007 року.

Загальна сума заборгованості грошового зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором № б/н від 05.10.2007 року станом на 30.09.2016 року складає 22565,26 грн. з яких:

- 1690,59 грн. - заборгованість за кредитом;

- 16223,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1050,73 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача, який діє на підставі довіреності від 20.052017 року, в судове засідання з'явився, суду пояснив, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем по справі 05.10.2007 року укладено кредитний договір б/н на суду 500,00 грн. Позивачем виконані всі зобов'язання за договором і надано відповідачу кредит. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг Банк в одностороньому порядку має право збільшити кредитний ліміт, чим і скористався збільшивши ліміт кредиту до 2 700,00 грн. з яких позивачем використано 1690,59 грн. Відповідач не виконав умови договору і не надав банку кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 22 565,26 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що стало причиною звернення до суду з даним позовом. Представник позивача просить задоволити позовні вимоги повністю та стягти з відповідача заборгованість за Кредитним договором в сумі 22 565,26 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 1 378,00 грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що дійсно між нею та ПАТ КБ "ПриватБанк" 05.10.2007 року укладено Кредитний договір б/н. на суму 500,00 грн. Згодом кредитний ліміт було збільшено до 2 700,00 грн. з яких вона використала 1 690,59 грн. Позовні вимоги визнала частково.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевірив їх доказами, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

В судовому засіданні встановлено 05.10.2007 року між ОСОБА_4 акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н у розмірі 500,00 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5).

Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає згоду , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.6-11).

Позивач скориставшись своїм правом збільшив кредитний ліміт з 500,00 грн. до 2 700,00 грн. з яких позивачем було використано 1 690 грн. 59 коп.

В ході судового засідання встановлено, що відповідачем порушені умови та правила кредитного договору в результаті чого згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № б/н від 05.10.2007 року станом на 30.09.2016 року складає 22565,26 грн. з яких:

- 1690,59 грн. - заборгованість за кредитом;

- 16223,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1050,73 грн. - штраф (процентна складова), (а.с. 3, 4).

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Відповідно до ст. 1054 ЦПК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати гроші (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Приписами статті 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п.5.5 "Правил користування платіжною карткою" за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банка, із розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Згідно Заяви позичальника вона підписана відповідачем ОСОБА_3 05.10.2007 року і відповідно до ст. 638, ст. 640 ЦК України договір вважається укладеним з цієї дати.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Керуючись ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наслідки порушення договору позичальником, встановлені ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у відповідності до якої передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частками (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити відсотки, належні йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, у відповідності зі ст. 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, суд на підставі викладеного вважає позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 550, 552, 610, 611, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за Кредитним договором № б/н від 05.10.2007 року в розмірі 22 565 (дванадцять дві тисячі п'ятсот шістдесят п'ять) гривень 26 копійок, з яких:

- 1690,59 грн. - заборгованість за кредитом;

- 16223,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1050,73 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів після його проголошення. Особами, які не були присутні при оголошенні рішення - в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 27.10.2017 року.

Суддя Лохвицького районного суду

Полтавської області ОСОБА_5