Справа № 489/2442/17
Номер провадження 2/489/1603/17
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що між нею та відповідачкою 11.09.2015 р. було укладено договір позики, згідно якого вона передала останній грошові кошти в сумі 600 000 дол. США. На підтвердження укладання Договору позики між сторонами, відповідачкою було складено розписку про отримання нею вказаної суми позики. Однак до теперішнього часу заборгованість ОСОБА_2 не погашена. Згідно умов договору виконання відповідачкою зобовязань було забезпечено заставою належного їй на праві власності майна.

Посилаючись на викладене позивачка просить суд стягнути з відповідачки на її користь 600 000 доларів США, що еквівалентно 15 870 000 грн. 00 коп.

З метою запобігання порушення своїх прав та забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду позивачка заявив вимоги про забезпечення позову, відповідно до яких просить суд забезпечити позов шляхом накладення решту на заставне майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер №:01:025:0001, загальною площею 508 кв.м., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Авангардна,7; житлового будинку загальною площею 280 кв.м., що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Авангардна, 7; нежитлової будівлі, загальною площею 215,6 кв.м., що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, бульвар Шкільний, буд.7; нежитлове приміщення загальною площею 46,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру,2т/4, нежитлове приміщення загальною площею 92,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 2п, автомобіль LAND ROVER, модель RANGE ROVER, 2011 р.в., державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2; автомобіль Ford Tranzit, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивачкою заявлено вимоги про застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідачки з метою захисту своїх прав та можливості виконання рішення суду в майбутньому.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер №:01:025:0001, загальною площею 508 кв.м., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Авангардна,7, обтяжена іпотекою, відповідно до якої іпотекодержателем є ПАТ «ВТБ Банк», через що ймовірне відчуження цього майна не вбачається.

Згідно Відомостей з Державної реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що станом на 03.07.2017 р. житловий будинок загальною площею 280 кв.м., що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Авангардна, 7; нежитлове приміщення загальною площею 46,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 2т/4, нежитлове приміщення загальною площею 92,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 2п, нежитлова будівля, загальною площею 215,6 кв.м., що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, бульвар Шкільний, буд.7, належать не відповідачці ОСОБА_2, а іншим особам (ТОВ «Заповіт», ПАТ «ВТБ Банк»).

Щодо вимог про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі відповідачки, то суд вважає, що в їх задоволенні також необхідно відмовити, оскільки позивачкою не надано жодних доказів, відомостей щодо того, що зазначені автомобілі на теперішній час належать на праві власності відповідачці.

Більш того, відомості про право власності ОСОБА_2 на автомобіль Ford Tranzit, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3 взагалі відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н.С. Тихонова