Справа №477/2269/16-ц 03.07.2017 03.07.2017 03.07.2017
Провадження №22-ц/784/1486/17
Справа №477/2269/16-ц
Провадження № 22-ц/784/1486/17 Головуючий по 1 інстанції Семенова Л.М.
Категорія 32 Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

03 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

- представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 травня 2017 року, ухвалене за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ СК «Провідна»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6, про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

встановила:

28 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ПрАТ СК «Провідна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 24 серпня 2014 року близько 20 годин 40 хвилин на відрізку автодороги «Миколаїв Ульянівка» ОСОБА_6, керуючи автомобілем МАN 26.410, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «ПП LEVEL 2571», державний номерний знак НОМЕР_2, грубо порушивши п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, під час зустрічного роз'їзду, допустив зіткнення з автомобілем «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_3 з причепом «СЗАП 8352», державний номерний знак ВЕ7063, під керуванням водія ОСОБА_7, внаслідок чого водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди.

Вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та ним їй відшкодовано моральну шкоду у 20 000 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 керував автомобілем, який належав на праві власності ОСОБА_5, з яким він перебував у трудових відносинах, уточнивши позовні вимоги, позивач просила суд на підставі ч. 1 ст. 1172 ст. 1187 ЦК України стягнути з ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 75 000 грн., завданої смертю чоловіка ОСОБА_7 та рідного батька для дітей.

Крім того, позивач зазначала, що відповідальність відповідача ОСОБА_5 перед третіми особами була застрахована у ПрАТ СК «Провідна». Відповідно до полісу страхування, страхова компанія зобов'язана сплатити матеріальну шкоду 19 216 грн., з яких: 4 600 грн. витрат на поховання, 14 616 грн. - матеріальна шкода.

-2-

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 травня 2017 року прийнято відмову ОСОБА_2 та закрито провадження у справі у частині позовних вимог про стягнення з ПрАТ СК «Провідна» матеріальної шкоди, у зв'язку з добровільним відшкодуванням (а.с.79).

Заперечуючи проти позову ОСОБА_5, посилаючись на його безпідставність, зазначав, що з ОСОБА_6 не перебував у трудових відносинах.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8

Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх доводів посилалась на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із недоведеності передбачених ст. ст. 1167, 1166, ч. 1 ст. 1172, 1187, 1188 ЦК України підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди позивач вказувала, що шкоду, завдано його працівником ОСОБА_6 під час виконання ним трудових (службових) обовязків. З інших підстав позов не предявлявся та не обґрунтовувався.

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки», якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Судом встановлено, що 24 серпня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля МАN 26.410, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом «ПП LEVEL 2571», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_6 та автомобіля «Камаз 53212», державний номерний знак НОМЕР_3 з причепом «СЗАП 8352», державний номерний знак ВЕ7063, під керуванням водія ОСОБА_7 В результаті зіткнення водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди.

-3-

Вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та ним позивачу відшкодовано моральну шкоду у 20 000 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 977707 автомобіль марки МАN 26.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_6 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 707983 - причіп «ПП LEVEL 2571», реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстрований за власником ОСОБА_5 (а.с. 118). Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована ПрАТ «Провідна», про що свідчать поліси обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/4935039, АС/4912802.

Судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про те, що водієм ОСОБА_6 шкода завдана під час виконання трудових (службових) обовязків.

Зазначене підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_6, в якій відсутні відомості про його трудові відносини з відповідачем, останній запис про звільнення датований 01 липня 2007 року (досліджена судом апеляційної інстанції з матеріалів кримінального провадження № 0000253), довідкою головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області від 30 червня 2017 року № 4620/05.01 за змістом якої слідує, що не відображено в особовій картці застрахованої особи ОСОБА_6 за період 2014 року нарахування заробітної плати та позначку про сплату страхових внесків (а.с. 120-212, 125). Крім того, з пояснень відповідача слідує, що ним у володіння водія ОСОБА_6 були передані належні йому транспортні засоби з реєстраційними документами. Право керування ОСОБА_6 транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія серії НІА № 054256 від 01 грудня 1996 року.

Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав, зазначених в позові, для покладення на ОСОБА_5 відповідальності за заподіяну моральну шкоду матеріали справи не містять.

Отже, наявність трудових відносин між власником транспортних засобів ОСОБА_5 та водієм ОСОБА_6, виконання останнім трудових (службових) обовязків, а також неправомірність володіння ним транспортними засобами, правомірність володіння якими позивач в позові не оспорювала та на, що посилалась лише в апеляційній скарзі, на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, не встановлено.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_5, суд першої інстанції не встановивши наявність трудових відносин власника транспортного засобу ОСОБА_9 з водієм володільцем - ОСОБА_6, під час дорожньо-транспортної пригоди, виконання останнім своїх трудових (службових) обовязків, правильно встановив характер правовідносин у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди власником транспортного засобу.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновком районного суду з їх оцінкою.

-4-

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: О.І. Галущенко

ОСОБА_10