Справа № 133/125/17 Провадження № 22-ц/772/1947/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 48Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Якименко М.М., Берегового О.Ю.

за участю секретаря Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи на стороні позивача ОСОБА_4 у справах дітей виконавчого комітету Козятинської міської ради, яка не заявляє самостійних вимог, про визначення місця проживання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_5, на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2017 року у цій справі,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та просила визначити місце проживання дитини, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, із нею. Свої вимоги мотивувала тим, що 29 серпня 2008 року між нею та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, від якого у них 29 грудня 2008 року народився син ОСОБА_7. Після реєстрації шлюбу та народження дитини сторони проживали спільно по вул. Шевченко, 9 в смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області. Весною 2010 року вони всією сімєю виїхали до Португалії, де через негативну поведінку відповідача фактично припинили свої шлюбні відносини. У серпні 2016 року ОСОБА_2 разом із сином повернулась до України, де продовжують проживати. ОСОБА_2В працевлаштована, отримує заробітну плату, син відвідує школу, забезпечений всім необхідним, проти його побачень з батьком та бабусею вона не заперечує.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2017 року позов задоволено, місце проживання дитини визначено з матірю.

Не погодившись із ухваленим рішенням, відповідач, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Положеннями статей 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю (принцип 6 Декларації прав дитини).

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом серії І-АМ № 060498 (а.с. 8) між сторонами у справі 29 серпня 2008 року зареєстровано шлюб.

29 грудня 2008 року у них народився син ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-АМ № 155262 (а.с. 56).

Син сторін проживає разом із ОСОБА_2 за адресою реєстрації її місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (довідка а.с.9), у будинку, що належав її батьку (свідоцтво про право власності на житло, свідоцтво про народження позивача та свідоцтво про смерть її батька ОСОБА_8 а.с. 12-14).

Згідно з довідкою № 387 позивач не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а згідно з довідкою від 20 жовтня 2016 року у лікаря-психіатра (а.с. 9, 16).

ОСОБА_2 як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є фізичною особою-підприємцем (а.с. 10-11).

Відповідно до змісту характеристики ОСОБА_6, учня першого класу Козятинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3, зовнішній вигляд учня завжди охайний, він забезпечений усім необхідним для навчання. Вихованням дитини займається його мати ОСОБА_2, яка часто відвідує школу, батьківські збори, цікавиться успіхами сина, вона тактовна терпляча, вміє знаходити компромісні рішення(а.с. 54).

Із наданого суду висновку органу опіки та піклування Козятинської міської ради про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що цей державний орган дійшов до висновку про те, що в інтересах самого ж сина сторін, доцільно, щоб ця дитина проживала спільно зі своєю матірю (а.с. 52-53).

До такого висновку комісія з питань захисту прав дитини дійшла встановивши, що батько дитини проживає за межами України, а саме в Португалії у м. Лісабон, хоча місце його проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Мати ж дитини проживає за вказаною вище адресою місця реєстрації свого проживання, працює в магазині продавцем та отримає заробітну плату, за місцем роботи та проживання характеризується з позитивної сторони. За місцем проживання у сина сторін є окрема кімната, місце для відпочинку, шафа для зберігання його речей, дитина забезпечення усім сезонним одягом та взуттям. У будинку створені задовільні умови для гармонійного та всебічного розвитку дитини.

Встановивши вказані обставини справи, керуючись наведеною нормою матеріального права, суду першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову, взявши до уваги визначені ч. 1 цієї правової норми обставини, які мають бути враховані судом при визначенні місця проживання малолітньої дитини.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до посилань на те, що висновок органу опіки та піклування Козятинської міської ради про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, не міг бути взятий судом до уваги, оскільки при його наданні працівниками ОСОБА_4 у справах дітей Козятинської міської ради не було проведено бесіду із батьком дитини, не проведено огляд місця його проживання. Такі доводи висновків суду не спростовують, оскільки не дають підстав вважати, що цей доказ є недопустимим чи неналежним у розумінні положень статей 58 59 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що позивачем не доведено прихильність до неї дитини, не доведено її дохід, те, що дитина забезпечена усім необхідним для відпочинку та занять, спростовуються самими ж матеріалами справи, зокрема вказаною вище характеристикою ОСОБА_6, учня першого класу Козятинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3, висновком органу опіки та піклування Козятинської міської ради, актом обстеження житлово-побутових умов від 28 лютого 2017 року (а.с. 57). Всупереч вимогам положень статей 10, 60 ЦПК України, протилежного відповідачем доведено не було.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 23 січня 2017 року не відвела сина до школи і те, що дитина готує уроки на кухонному столі, не є достатніми доводами, щоб вважати оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки ці обставини не дають підстав для висновку про те, що дитина не навчається та не забезпечення усім необхідним для навчання.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_5, відхилити, рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : М.М. Якименко

ОСОБА_9