Справа № 1519/2-1584/11
Провадження 2/521/446/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 липня 2017 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, КП «ЖКС «Хмельницький», про знесення незаконно зведених прибудов,

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, КП «ЖКС «Хмельницький», про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення незаконно зведеної будівлі, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду із вимогою про усунення перешкоди в користуванні ним та членам його родини житловим приміщенням шляхом примусового знесення веранди, яка була прибудована ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1, посилаючись на таке.

З 1994 року позивач та члени його родини постійно проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана квартира за рішенням Іллічівської районної Ради за № 986 від 29 липня 1994 року була надана йому під реконструкцію, яку він проводить до цього часу. 21 листопада 2005 року за рішенням Малиновського районного сулу м. Одеси ОСОБА_3 була надана під реконструкцію сусідня квартира АДРЕСА_2. Без дозвільних документів ОСОБА_3почав реконструкцію квартири, у провадження якої, без дозволу, пристроїв веранду, мансандру, санвузол. Вказана споруда порушує права позивача та права членів його родини у користуванні житловим приміщенням, оскільки ОСОБА_3збудував веранду, мансандру, санвузол, на відстані 1 м. 30 см. від вікон квартири позивача. 13 липня 2006 року інспекція ДАБК провела перевірку вказаного будівництва і встановила, що ОСОБА_3здійснює реконструкцію квартири та будівництво веранди без дозволу, з порушенням санітарно-технічних норм. На попередження інспекції ДАБК про припинення будівництва, ОСОБА_3не реагує, продовжує противоправні дії, пов'язані з незаконною забудовою.

ОСОБА_3 надав до суду заперечення на позов, в якому просив у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі, зазначивши, що в 2003 році КП ДЕЗ «Бугаївське», а також Управління мікрорайоном висунуло клопотання ОСОБА_1 райадміністрацією про передачу ОСОБА_3кадровому працівнику, під відновлення квартири АДРЕСА_3. Коли ОСОБА_1дізнався про цей факт, тоді він скоїв пожежу в квартирі НОМЕР_2 за для того, щоб довести її до зруйнування і тим самим перешкодити ОСОБА_3в заселені у цю квартиру. Про цей намір ОСОБА_1відверто повідомив сусідів із квартири АДРЕСА_4 (родина Плеханових). У позові вказано, що 21 листопада 2005 року за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_3була надана під реконструкцію квартира НОМЕР_2, але це ствердження не є об'єктивним і повним: рішенням суду від 21 листопада 2005 року ОСОБА_3була надана квартира за вказаною адресою в користування, а_пізніше і право власності УЖКГ Одеської міської Ради від 17 жовтня 2006 року.

Оскільки до цього часу ОСОБА_3мусив мешкати на орендованій площі, а іншого житла у нього немає, він відразу почав поновлювальні роботи за для забезпечення повноцінного життєвого середовища. Акт від 20 червня 2006 року наданій КП ДЕЗ «Бугаївський» дільниця 3 підтверджує необхідність проведення відновлювальних робіт, які, до речі, він проводив за власний рахунок своїми силами.

У позові вказано, що ОСОБА_1 проживає в квартирі НОМЕР_1 та проводить реконструкцію з 1994 року до цього часу. Це ствердження не є правдивим: квартири НОМЕР_1 взагалі не існує, що підтверджує довідка дільниці КП ДЕЗ «Бугаїський», оскільки вона знята з балансу в 1991 році. Підсобне приміщення надано ОСОБА_1, як двірнику для зберігання господарського інвентарю. Дозволу на проживання у ОСОБА_1 немає. Реконструкція двору ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена за планами ОСОБА_1 вийшла за межі, надані Іллічівським виконавчим комітетом. До того ж, розірвавши трудові відносини з ЖЕКом НОМЕР_2, ОСОБА_1 не легітимно мешкає в сараї із сім'єю, при цьому позивач володіє власною квартирою за адресою: АДРЕСА_5 м., яку здає в оренду. Відкрились факти несанкціонованого підключення позивачем до газопроводу и водопостачання, в той час, як він платить за сарай 4,20 грн. щомісячно. Водночас, у підсобному приміщенні (сараї) ОСОБА_1 зберігає вогнепальні речовини, що робить існування оточуючих власників житлових приміщень в край небезпечним. ОСОБА_3відновив свою оселю у тому вигляді, у якому вона існувала до пожежі. Підсобне приміщення, колишня квартира АДРЕСА_8 не є власністю ОСОБА_4, - належить райадміністрації, тому підстав для вимог, щодо усунення перешкод на право користування квартирою НОМЕР_1 - відсутні. Таким чином, позивні вимоги ОСОБА_4 не відповідають діючому законодавству.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом із вимогою про усунення перешкод у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_12 шляхом знесення незаконно зведених ОСОБА_1 будівель: санкутку, веранди, паркану. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_6 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17 жовтня 2006 року №3-24115. Супротив його квартири розташовано підсобне приміщення (колишня квартира НОМЕР_1 яка списана з балансу житлового фонду у 1980 році, як непридатна для проживання), що належить Одеській міській раді.

Рішенням Іллічівського виконкому м. Одеси за №986 від 29 липня 1994 року вказане приміщення було передано під відновлювання колишньому двірникові ОСОБА_1. До цього часу ОСОБА_1 не оформив правовстановлюючих документів на самовільне будівництво, яке потягнуло за собою значне збільшення площі: з 21 кв. м. до 40 кв. м. За тривалий час нелегального помешкання в вказаному підсобному приміщенні ОСОБА_1 встиг прибудувати до нього санкуток, саме напроти вікон кухні ОСОБА_3, а також кімнату, веранду і коридор, чим затулив останній природне освітлення. Крім того, ОСОБА_1 незаконно збудував посеред двору кам'яний паркан з хвірткою та замком, ключ від якого знаходиться лише у ОСОБА_1.

Проведення ОСОБА_1 будівельних робіт без дозволу управління архітектури та ДАБКу з недодержанням вимог СніПу - порушує права власності житла ОСОБА_3, оскільки значно зменшує інсоляцію, погіршує санітарний стан двору і перешкоджає доступ до квартир ОСОБА_3 через зведений забор. Квартира НОМЕР_2 не була зайнята ніким, а ОСОБА_1 з метою доведення до руйнування скоїв в ній пожежу, внаслідок якої згоріли веранда і санкуток, - який ОСОБА_3 мусив відновлювати. Факт пожежі зафіксовано в ГУ МНС України в Одеській області, факт скоєння пожежі ОСОБА_4 підтверджують сусіди - мешканці квартири НОМЕР_3 родина Плеханових. На цей час ОСОБА_3 вимушений знімати квартиру у знайомих, оскільки у нього іншого житла немає, а ОСОБА_4 всіляко перешкоджає ОСОБА_3 у здійсненні його законного права - проживати у власній квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 13 червня 2014 року, запис № 6174.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить відповідь П'ятої одеської державної нотаріальної контори за №2125/01-16 від 07 липня 2015 року із копією спадкової справи №421/02-14 від 21 листопада 2011 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2015 року залучено до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_2 після ОСОБА_3, що вибув з процесу у зв'язку зі смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

ОСОБА_2 після уточнення своїх вимог просила суд зобов'язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_2 шляхом знесення незаконно зведеної ОСОБА_1 будівлі, яка складає 25 кв. м. до розмірів підсобного приміщення площею 21,0 кв. м., посилаючись на те, що ОСОБА_2 є спадкоємицею нерухомого майна - квартири АДРЕСА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 17 жовтня 2006 року №3-24115, згідно заповіту ОСОБА_3. В 1991 році квартира АДРЕСА_13 рішенням №823 від 27 серпня 1991 року була списана з балансу житлової площі і закріплена як підсобне приміщення за ЖЕУ-73. В 1994 році Іллічівська районна рада міста Одеси рішенням № 986 від 29 липня 1994 року передала під відновлення підсобне приміщення - колишню квартиру АДРЕСА_13 двірнику ЖЕУ-73 ОСОБА_4. Після відновлення приміщення, закріпити його за двірником ОСОБА_4 в якості службового житла ЖЕУ-73. ОСОБА_4 більше не працює в ЖКУ-73, відтак не може претендувати на службове житло, оскільки розірвав трудові відношення з підприємством. Попрете, ОСОБА_4, порушуючи рішення №986 від 29 липня 1994 року Іллічівської міської ради, не працюючи в ЖЕУ-73 і не маючи право на службове житло, без згоди з сусідами до теперішнього часу напроти квартири ОСОБА_2 незаконно проводить реконструкцію підсобного приміщення, переданого йому під відновлення.

ОСОБА_1, нехтуючи нормами законів, порушує ст. ст. 6, 8, 10 ЖК України; ст. 379 ЦК України, які забороняють громадянам мешкати в підсобних нежитлових приміщеннях.

Вказані обставини підтверджуються наступними доказами матеріалів справи.

1) Рішенням Іллічівської районної ради міста Одеси №823 від 27 червня 1991 року про те, що квартира АДРЕСА_14 складалась з однієї кімнати площею 21,0 кв. м. списана з балансу житлової площі квартира, як застаріла, РІК № 366 від 06 червня 1988 року і закріплена в якості підсобного приміщення за ЖЕУ-73.

2) Рішенням Іллічівської районної ради м. Одеси № 986 від 29 липня 1994 року, про те, що двірнику ЖЕУ-73 ОСОБА_1 передано під відновлення підсобне приміщення - колишню квартиру АДРЕСА_9. Після відновлення приміщення закріпити за двірником ЖЕУ-73.

3) Листом КП ЖКС «Бугаївське» №24 від 20 березня 2003 року про те, що ОСОБА_1 підсобне приміщення - б/квартира НОМЕР_1 була передана під відновлення. Після виконання робіт необхідно звернутись до ОСОБА_1 райадміністрації для прийняття б/квартири на баланс міської ради.

4) Листом інспекції ДАБК від 10 серпня 2006 року проте, що ОСОБА_1 необхідно проект реконструкції даху узгодити з мешканцями сусідніх квартир, органами нагляду, та відправити на розгляд в УАМ до 01 лютого 2007 року. Проте, рішення про проектування не є гарантією отримання дозволу на виконання робіт і не є гарантією схвального висновку по проекту.

5) Листом УАМ Одеської міської ради № 1757/0 від 14 липня 2006 року про те, що на даний час дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції ДАБК м. Одеси ОСОБА_1 не оформлений. ОСОБА_1 письмово під розпис попереджений про відповідальність за самовільне проведення робіт.

6) Довідкою начальника дільниці №3 про те, що квартира НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_3 розташована в куту двору ІНФОРМАЦІЯ_1 Поруч сусідів немає. (а. с. 13).

7) Листом заступника головуючого райадміністрації ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 зобов'язаний надати в РА згоду колишнього власника квартири НОМЕР_2 ОСОБА_3 на реконструкцію підсобного приміщення - б/квартири НОМЕР_5, оскільки на час отримання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту від УАМ від 10 серпня 2006 року, ОСОБА_3 вже оселився в квартирі НОМЕР_2 за вказаною адресою (витяг з Розпорядження № 406/01-04 від 16 травня 2006 року). Будівельні роботи, які проводив ОСОБА_4 без згоди з мешканцем сусіднього будинку, а саме з ОСОБА_3, порушують інтереси і права власника.

8) Довідкою начальника дільниці №3 про те, що квартира АДРЕСА_10 на балансі міської ради м. Одеси не значиться. ОСОБА_1 займає вказане приміщення без правових документів (а. с .77).

9) Висновком УАБ № 176/07 про те, що ОСОБА_1 надані в Управління архітектури та будівництва міста Одеси підроблені данні, оскільки у висновку зазначено, що замовник ОСОБА_1 надав для узгодження проекту згоду сусідів. Але, ОСОБА_3 ОСОБА_1 згоди на перебудову з площею приміщення - 46,4 кв. м. не давав.

10) Архівною довідкою про наступне: ОСОБА_1 більше не працює в ЖЕУ-73, а тому в службовому житлі немає потреби, оскільки він був влаштований в ЖЕУ-73 з 12 лютого 1990 року слюсарем-сантехником 3-го розряду (двірником) - приказ № 5-Л від 19 грудня 1990 року; звільнений з 14 вересня 1996 року - наказ № 60-Л від 27 листопада 1996 року.

Таким чином, двірнику ЖЕУ-73, ОСОБА_1 було надано під відновлення, а не під реконструкцію підсобне приміщення площею 21 кв. м. Але в порушення закону він незаконно проводить конструкцію приміщення зі збільшенням площі до 46,4 кв. м.

ОСОБА_1 після уточнення своїх вимог просить знести незаконно збудовану: мансарду, санвузол, веранду, яка знаходиться у АДРЕСА_11 у 1 метрі 30 сантиметрів від його вікон. У технічному паспорті вказана № 3 - веранда 10,3 кв. м, №4 санвузол 4,1 кв. м, мансарда. До того як ОСОБА_3 та ОСОБА_8 збудували веранду відстань була 4,5 метра, що відповідала санітарним та пожежним вимогам, згідно (закону СНІП).

Документи були видані: КП ЖКС «Бугаївський», Малиновською райадміністрацією, ГАСК, Одеською міською радою. Судом був накладений арешт на будівництво даної забудови, однак ОСОБА_8 було продовжено забудову даної квартири, хоча судовим виконавцем був виписаний штраф і поставлена до відома, що вони несуть кримінальну відповідальність. Однак будівництво і ремонт були закінчені в зв'язку з тим що ОСОБА_3 був робітником ДЗУ, користуючись тим, що його покривав ДЕЗ, прокуратура, райадміністріція. Які затягували справу діла. Дана квартира відбудована і там проживають квартиранти.

В судове засідання для проведення судових дебатів з'явилася ОСОБА_2, ОСОБА_1 та треті особи: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, КП «ЖКС «Хмельницький»не з'явилися, сповіщалися належним чином.

Враховуючи, що цивільна справа перебуває в провадженні суду тривалий час по справі сторони надавали пояснення, досліджувалися докази, двічі призначалися судові експертизи, суд вирішив розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами з метою вирішення спору по суті.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позови такими, у задоволенні яких має бути відмовлено з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

ОСОБА_9 є власником квартири АДРЕСА_12, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане УЖКГ Одеської міської ради від 17.10.2006 р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 13 червня 2014 року, запис № 6174.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить відповідь П'ятої одеської державної нотаріальної контори за №2125/01-16 від 07 липня 2015 року із копією спадкової справи №421/02-14 від 21 листопада 2011 року.

ОСОБА_2 є спадкоємицею нерухомого майна - квартири АДРЕСА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 17 жовтня 2006 року НОМЕР_2-24115, згідно заповіту ОСОБА_3.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_12, самовільно прибудованими рахуються: частина веранди літ «3» площею 7,4 кв. м. та санвузол літ. «4» площею 4,1 кв. м.

Рішенням Іллічівської РІК № 833 від 27.06.1991 р. колишня квартира ІНФОРМАЦІЯ_1 була закріплена у якості підсобного приміщення за ЖЕО-73, яке рішенням профспілкового комітету надало згоду на тимчасове мешкання двірнику ЖЄО-73 - ОСОБА_1 за вказаною адресою.

За клопотанням ЖЄО-73 вказане приміщення було передано ОСОБА_1 під відновлення згідно рішення виконкому Іллічівської районної ради народних депутатів № 986 від 29.07.1994 р.

Як вбачається з технічної документації, яка знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 проводить роботи в колишній квартирі АДРЕСА_13, яка на момент передачі складалася з 1 кімнати площею 21 кв. м.

Відповідно до проекту та технічного паспорту, наданому ОСОБА_1, квартира АДРЕСА_14 має збільшену площу: загальну площу - 39,9 кв. м., житлову площу - 22,8 кв. м., підсобну площу 17,1 кв. 1.

Об'єкт не введений в експлуатацію. Земельна ділянка перебуває в користуванні мешканців будинку ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Вимоги відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування про зобов'язання особи, яка, маючи дозвіл на будівництво нерухомого майна, допустила при цьому істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, чи істотне порушення будівельних норм і правил, провести відповідну перебудову можуть бути заявлені як у разі, коли ці відхилення були допущені при будівництві нерухомості, так і внаслідок перебудови під час її експлуатації (частина сьома статті 376 ЦК).

Органами місцевого самоврядування відповідні позови до сторін - учасників процесу не пред'являлися.

Відповідно до п. 23 цієї Постанови вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

У необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК.

Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК, частина перша статті 60 ЦПК).

Судом двічі по справі призначалася судова експертиза з метою вирішення питання про наявність порушення будівельно-технічних норм та правил при будівництві квартир сторін у справі. Експертизи не були проведені у зв'язку з ненаданням сторонами проектної, дозвільної та технічної документації.

У зв'язку з відсутністю такої експертизи суд унеможливлений робити висновок про порушення або не порушення будівельних норм та правил сторонами у спорі при здійсненні будівництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За матеріалами справи сторонами не надано допустимих доказів про наявність перешкод у користуванні та розпорядженні їхнім майном, саме з боку іншої сторони, а тому суд вважає, що права сторін не порушенні, а, відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, підлягає захисту тільки порушене право.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, КП «ЖКС «Хмельницький», про знесення незаконно зведених прибудов - відмовити, та у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, КП «ЖКС «Хмельницький», про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення незаконно зведеної будівлі - відмовити.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 150 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 217 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, КП «ЖКС «Хмельницький», про знесення незаконно зведених прибудов - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, КП «ЖКС «Хмельницький», про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення незаконно зведеної будівлі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Гуревський В.К.