Провадження № 2/638/5125/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 р. Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Наумова С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України (представництво у місті Харкові ГУ Державна казначейська служба України у Харківській області) , Харківського національного університету радіоелектроніки, Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області про визнання права на компенсацію моральної шкоди та визнання бездіяльності -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України (представництво у місті Харкові ГУ Дерржавна казначейська служба України у Харківській області) , Харківського національного університету радіоелектроніки, Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області про визнання права на компенсацію моральної шкоди та визнання бездіяльності.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням п. ст. Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011, згідно якої ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, встановлюється 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, із позовної заяви вбачається, що позивач просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на складний майновий стан.

Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, не можуть бути підставою для відстрочення (звільнення) сплати судового збору, оскільки зазначені доводи про майновий стан, який не дозволяє позивачу сплатити судовий збір не підтвердженні, оскільки підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо, а квитанція про наявність заборгованості за комунальні послуги не є підтвердженням такого майнового стану.

Тому, позивачем не надано належних доказів для відстрочення сплати судового збору, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про відстрочення судового збору. До того ж позивач не відноситься до жодної категорії осіб, зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», які звільняються від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що відповідно достатті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПКповинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону України «Про судовий збір», з власної ініціативи.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Також, позивачем не наданий розрахунок моральної шкоди, не зрозуміло з чого виходив позивач при визначенні розміру моральної шкоди, незрозуміло викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, тобто позов не відповідає вимогам діючого законодавства.

Крім того, позивачу необхідно уточнити свої позовні вимоги, оскільки позовні вимоги є різними за предметом спору, та підлягають розгляду за правилами різних видів судочинств.

Відповідно до статті 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Суд надає позивачу строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В клопотанні ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України (представництво у місті Харкові ГУ Державна казначейська служба України у Харківській області) , Харківського національного університету радіоелектроніки, Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області про визнання права на компенсацію моральної шкоди та визнання бездіяльності- залишити без руху, надавши позивачу 5-тидений строк з моменту отримання ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважити неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Наумова