РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Коліщук З.М.,

секретаря Яцканич А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівської територіальної громади про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Селидівської територіальної громади про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він 16 років проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1. У них був спільний бюджет, вони були пов`язані спільним побутом,мали взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті він продовжує проживати в цій квартирі. Вважає, що він фактично прийняв спадщину після померлої, так як прожив з нею більше п`яти років однією сім`єю.

Позивач уточнив позовні вимоги та просив врахувати факт сумісного проживання однією сім`єю з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, не менш ніж п`ять років(з 01.01.2004 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2) у квартирі АДРЕСА_1 та ведення спільного господарства.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточненні позовні вимоги та просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивача. В будинку проживає з 2006 року та підтвердила, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, вели господарство та вели спільний бюджет.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству з 1996 року з позивачем, котрий проживав з ОСОБА_3 однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний побут.

Заслухавши позивача та його представника, свідків, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до положень ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається із паспорта позивача, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (арк.. справи 3-4).

Свідоцтво про право власності на житло - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (арк.. справи 8).

Згідно акту про проживання від 09.03.2017 року ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з 1996 року по 2012 року до моменту смерті ОСОБА_3 За час проживання придбали на спільні кошти: холодильник, пральну машинку телевізор, мікрохвильову піч, пилосос та інше. У них був спільний бюджет(арк.. справи 6).

Згідно довідки № 33 від 09.03.2017 року, виданої ОСББ «Алмаз», ОСОБА_1 з 1996 року по червень 2012 року проживав спільно з ОСОБА_6, власником квартири, до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. За час проживання вели спільне господарство.

Постановою державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори від 30.03.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що заявником не надано документів, підтверджуючих родинні відносини з померлою (арк.. справи 13).

Відповідно до статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5- рп/99 роз`яснено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту спільного проживання, ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї.

Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період часу з 01.01.2004 року по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя