Справа № 727/6693/17
Провадження № 2/727/1543/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 18 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі - Снігур З.Г.

за участю сторін: позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Посилається на те, що 04 березня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Оскільки на грунті постійних сімейно-побутових проблем спільне життя між ними погіршилось, вони втратили один до одного почуття поваги та любові, а тому нею було подано до суду позов про розірвання шлюбу. Вказує, що за час сумісного життя у шлюбі нею з відповідачем було придбано спільне майно, а саме: транспортний засіб «RЕNAULT MASTER», 2003 року випуску, номер кузову №VF1FDCNL529276269, який зареєстровано на неї та транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI», 2004 року випуску, номер кузову №WDB9046131R674365, який зареєстрований на відповідача. Зазначені автомобілі було придбано нею та відповідачем за спільні кошти. Просить поділити спільне майно подружжя, визнати за нею право особистої приватної власності на автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI», 2004 року випуску, номер кузову №WDB9046131R674365, державний номерний знак НОМЕР_1, одночасно припинивши за відповідачем право спільної сумісної власності на даний автомобіль, визнати за відповідачем право особистої приватної власності на автомобіль «RЕNAULT MASTER», 2003 року випуску, номер кузову №VF1FDCNL529276269, одночасно припинивши за нею право спільної сумісної власності на даний автомобіль.

Позивачка та її представник в судовому засіданні змінили спосіб поділу майна, просять поділити спільне майно подружжя, визнати за позивачкою право особистої приватної власності на автомобіль «RЕNAULT MASTER», 2003 року випуску, номер кузову №VF1FDCNL529276269, одночасно припинивши за відповідачем право спільної сумісної власності на даний автомобіль, визнати за відповідачем право особистої приватної власності на автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI», 2004 року випуску, номер кузову №WDB9046131R674365, одночасно припинивши за позивачкою право спільної сумісної власності на даний автомобіль.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Із статті 68 СК України вбачається, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2005 року (а.с.7).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 липня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с.26).

Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області від 26 червня 2017 року №31/24-1728 та довідки-рахунку, за відповідачем ОСОБА_3 зареєстрований автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI», 2004 року випуску, номер кузову №WDB9046131R674365, державний номерний знак НОМЕР_1 (дата реєстрації 02 грудня 2014 року) (а.с.10, 24).

Із повідомлення Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області від 28 квітня 2017 року та довідки-рахунку видно, що власником автомобіля марки «RЕNAULT MASTER», 2003 року випуску, номер кузову №VF1FDCNL529276269 являється позивачка ОСОБА_1 (а.с.11, 25).

Отже, судом встановлено, що вказані транспортні засоби придбані сторонами в період спільного проживання у шлюбі і є спільним майном подружжя, об'єктом спільної сумісної власності.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, належить поділити спільне майно подружжя, виділити у особисту приватну власність ОСОБА_1 автомобіль «RЕNAULT MASTER», 2003 року випуску, номер кузову №VF1FDCNL529276269, державний номерний знак НОМЕР_2, який зареєстрований на неї, право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на даний автомобіль припинити, виділити у особисту приватну власність ОСОБА_3 автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI», 2004 року випуску, номер кузову №WDB9046131R674365, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований на ОСОБА_3, право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на даний автомобіль припинити.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

У ч. 1 ст. 88 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 640 грн., оскільки позовні вимоги задоволені.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст.84, 88, 89 ЦПК України.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин позивачкою суду наданий договір про надання їй адвокатом ОСОБА_2 правової допомоги від 23 червня 2017 року та розрахунок гонорару за надану правову допомогу від 18 жовтня 2017 року в розмірі 8960 гривень, але не надано документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо).

Отже, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а саме їх сплата позивчакою адвокату ОСОБА_2 є підставою для відмови позивачці у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат в розмірі 8960 гривень.

Крім цього позивачці належить повернути зайво сплачений нею судовий збір в сумі 3644 грн. 50 коп. згідно квитанції №56 від 08 вересня 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 68, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя, виділити у особисту приватну власність ОСОБА_1 автомобіль «RЕNAULT MASTER», 2003 року випуску, номер кузову №VF1FDCNL529276269, державний номерний знак НОМЕР_2, який зареєстрований на ОСОБА_1. Право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на даний автомобіль припинити.

Виділити у особисту приватну власність ОСОБА_3 автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI», 2004 року випуску, номер кузову №WDB9046131R674365, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований на ОСОБА_3. Право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на даний автомобіль припинити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 гривень судового збору.

Повернути ОСОБА_1 зайво сплачений судовий збір в сумі 3644 (три тисячі шістсот сорок чотири) гривні 50 копійок згідно квитанції №56 від 08 вересня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Л.В. ЯРЕМА