У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Чопського міського голови ОСОБА_5, Чопської міської ради Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_6, Чопське міське проектне підприємство «Чоппроект», про скасування розпоряджень та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 9 листопада 2015 року її призначено на посаду директора Міського комунального проектного підприємства «Чоппроект» (далі - МКПП «Чоппроект»), засновником якого є Чопська міська рада Закарпатської області, на неповний робочий час із погодинною оплатою праці вдома.

Розпорядженням Чопського міського голови від 8 грудня 2015 року № 75-ос директора МКПП «Чоппроект» ОСОБА_4 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати до моменту проходження інструктажу з охорони праці та проходження перевірки знань з охорони праці.

Того ж дня іншим розпорядженням Чопського міського голови від 8 грудня 2015 року № 76-ос на посаду директора МКПП «Чоппроект» прийнято ОСОБА_6 за строковим трудовим договором із 8грудня 2015 року на період тимчасового відсторонення від роботи ОСОБА_4 до дня проходження у встановленому законодавством порядку основним працівником інструктажу та перевірки знань з охорони праці.

Вказувала, що такі розпорядження міського голови є незаконними, проходження інструктажу та перевірки знань з охорони праці для директора МКПП «Чоппроект» не є обов'язковими, оскільки він не є працівником, від їх проходження не ухилялася і не відмовлялася, при цьому 20 листопада 2015 року пройшла відповідний інструктаж, а 1 грудня 2015 року - перевірку знань безпосередньо на підприємстві МКПП «Чоппроект», про що свідчить довідка цього підприємства від 2 грудня 2015 року.

За таких обставин, просила задовольнити позов та скасувати розпорядження Чопського міського голови Закарпатської області від 8 грудня 2015 року № 75-ос та № 76-ос, стягнути на її користь 10 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням положень ст. 46 КЗпП України, ст. 18 Закону України «Про охорону праці», дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно із п. п. 5.3, 5.4 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15, керівники підприємств чисельністю менше 1 000 працівників, керівники та спеціалісти служб охорони праці, члени комісій з перевірки знань з питань охорони праці підприємств проходять навчання з питань охорони праці у галузевих навчальних центрах або навчальних закладах та установах, які в установленому Типовим положенням порядку проводять відповідне навчання. Перевірка знань з питань охорони праці посадових осіб, які пройшли навчання у галузевих навчальних центрах, проводиться комісією, створеною наказом вищого органу. Посадові особи малих підприємств, де немає можливості провести навчання безпосередньо на підприємстві та створити комісію з перевірки знань з питань охорони праці, проходять навчання у навчальних закладах та установах, які в установленому Типовим положенням порядку проводять відповідне навчання. Перевірка знань з питань охорони праці таких посадових осіб проводиться комісією, створеною місцевим органом виконавчої влади або територіальним управлінням спеціально вповноваженого центрального органу виконавчої влади з нагляду за охороною праці за участю представників інших органів державного нагляду за охороною праці.

Таким чином, суди дійшли правильного висновку про те, щопосилання ОСОБА_4 нате, що директор МКПП «Чоппроект» не повинен проходити інструктаж і перевірку знань з охорони праці є необгрунтованими.

Доводи ОСОБА_4 про те, що вона пройшла інструктаж і перевірку знань безпосередньо на МКПП «Чоппроект» є також необґрунтованим, оскільки відповідну перевірку знань здійснює комісія, створена наказом вищого органу - Чопської міської радиЗакарпатської області, що є засновником цього підприємства.

Оскільки матеріали справи не містять доказів проходження у встановленому порядку інструктажу і перевірки знань з охорони праці на момент винесення розпоряджень Чопського міського голови від 8грудня 2015 року № 75-ос та № 76-ос, тому суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик