Справа № 417/4374/17
Провадження № 2/417/273/17
РІШЕННЯ (ЗАОЧНЕ)

Іменем україни

"17" жовтня 2017 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі: головуючого судді Шкирі В. М.,за участі секретаря Грибєнік О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

14.07.2017 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №279/Зд/08 від 29.09.2008

26.09.2017 представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 203 980,81 гривень за договором відновлювальної кредитної лінії №279/Зд/08 від 29.09.2008р., яка станом на 04.07.2017 складається з такого:

104 931,94 грн.- заборгованість за кредитом;

71 335,29 грн. заборгованість за відсотками;

19 987,22 грн. інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту;

3 654,13 грн. інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом;

828,52 грн. три проценти річних за прострочення сплати кредиту;

3 215,75 грн. три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом;

27,96 грн. пеня по простроченому основному боргу, а також просив стягнути пропорційно з відповідачів судовий збір в сумі 3059,71 грн.

Вимоги обгрунтоввані тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №279/Зд/08 від 29.09.2008 відповідно до якої банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 206 700,00 грн. Позичальник зобов'язався отримати, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 22% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит надавався окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 29.09.2010 на споживчі потреби. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно ануїтетними платежами до 25 числа кожного місяця, починаючи з жовтня 2010 року шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Остаточним терміном повернення Кредиту є 29.09.2018р. Проценти нараховуються щомісячно методом на фактичний залишок заборгованості за кредитом починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано Кредит. Нараховані проценти повинні бути сплачені до 25 числа кожного місяця. Відповідно до п.1 Додаткової угоди 1 до договору відновлювальної кредитної лінії №279/Зд/08 від 29.09.2008 Банк надав транш для споживчих потреб у сумі 206 700, гривень строком до 29.09.2018р.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором було укладено Договори поруки №1 від 29.09.2008 між банком та ОСОБА_2 та №2 від 29.09.2008 між банком та ОСОБА_3. За договорами поруки поручителі поручилися перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручителі відповідають перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 04.07.2017 має заборгованість 203 980,81 гривень.

Представник позивача в судове засідання, не зявився. В матеріалах справи наявна заява, в якій представник позивача просив розглядатити справу без його участі, та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання, призначені на 30.08.2017 , 18.09.2017, 17.10.2017 не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Справи Кам'янобрідського районного суду м. Луганськ", оскільки відповідачі зареєстровані на тимчасовоокупованій території України куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

17.10.2017 згідно ст.225 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до журналу судового засідання.

В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

29.09.2008 між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №279/Зд/08 від 29.09.2008.

Згідно з п.1.1 Договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 206 700,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 22% річних комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

Згідно з п. 1.2 Договору кредит надається на споживчі потреби, окремими частинами (траншами) за відновлювальваною кредитною лінією, у період до 29 вересня 2010 року, який підлягає погашенню до 25 числа кожного місяця починаючи з жовтня 2010 року. Остаточний термін повернення кредиту до 29 вересня 2018 року.

Згідно з п.1.3 Договору, сторони погодили суму ліміту кредиту і визначили його в розмірі 206 700,00 грн.

Пунктом 1.4.4 Договору , сплата комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 2 066,00 грн. протягом 1 робочого дня з моменту підписання цього Договору.

Згідно з п.1.5 Договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку проценти в порядку, розмірах та строки, визначені договором, які, відповідно до п.п.1.5.1.3 Договору позичальник повинен сплачувати до 25 числа кожного місяця, починаючи з місяця видачі першого траншу.

29.09.2008 між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 до договору відновлювальної кредитної лінії від 29.09.2008 №279/Зд/08 згідно якої Банк надає Позичальнику транш для споживчих потреб у сумі 206 700,00 грн. строком до 29.09.2018. Погашення кредиту та сплата відсотків здійснюється відповідно до умов, встановлених п 1.2, п.1.5 Договору відновлювальної кредитної лінії від 29.09.2008 №279/Зд/08 . (а.с.12).

Згідно розрахунку заборгованості загальна сума боргу по кредиту з 29.09.2008р. по 30.06.2017 складає 104 931,94 грн.; сума прострочених відсотків по кредиту з 02.07.2014 по 30.06.2017 - 71 335,29 грн; сума втрат від інфляції по основному боргу - 19 987,22 грн., по відсотках - 3 654,13 грн.; а 3% річних по простроченому основному боргу - 828,52 грн. по відсотках - 3 215,75 грн., пеня - 27,96 грн., а всього боргу - 203 980,81 грн.

Виконання позичальноком зобовязань за договором №279/Зд/08 забезпечено договорами поруки укладеними між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі заступника керуючого Філії-Луганського міського відділення №7511 ВАТ "Ощадбанк" ОСОБА_4 та ОСОБА_2, та ОСОБА_1 № 1 від 29.09.2008 (а.с.13) та між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі заступника керуючого Філії-Луганського міського відділення №7511 ВАТ "Ощадбанк" ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та ОСОБА_1 № 2 від 29.09.2008 (а.с.14).

Відповідно до п.1 цих договорів поручителі зобовязалися перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником своїх зобов6язань за кредитним договором № 279/Зд/08 від 29.09.2008 та додатковими угодами укладеними до нього в майбутньому.

Пунктами 3.1, 3.2 було погоджено, що поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник при цьому солідарні боржники залишаються зобовязаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобовязання за Кредитним договором не будуть виконані.

Крім того п.4.1, договорів поруки визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за Договором відновлювальної кредитної лінії, а в п.4.2 вказано, що порука припиняється якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за Договором відновлювальної кредитної лінії не пред'явить вимоги до поручителів.

12.01.2017 банк склав вимоги до боржника та поручителів з вимогою сплатити заборгованість в сумі 164 629,86 грн. та направив їх "до запитання". (а.с.21-26).

Суд вирішуючи спір по суті заявлених вимог використовує наступні норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного.

Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Одностороння відмова від зобовязання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 04.07.2017 складає:

104 931,94 грн.- заборгованість за кредитом;

71 335,29 грн. заборгованість за відсотками.

Щодо вимог про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних згідно ст.625 ЦПК України суд виходить з наступного.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року розяснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань»).

Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007, № 265 «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін»).

З розрахунку заборгованості вбачається, що початковим місяцем для визначення втрат від інфляції по основному боргу визначено квітень 2016 року - травень 2017 року з індексом інфляції 117,62%, а кінцевим травень 2017 року з індексом 101,30% в результаті збитки від інфляції за кредитом складають 3654,13 грн.

З розрахунку заборгованості вбачається, що початковим місяцем для визначення втрат від інфляції по прострочених відсотках визначено травень 2014 року з індексом інфляції 103,80%, а кінцевим травень 2017 року з індексом 101,30% в результаті збитки від інфляції за простроченими процентами складають 19987,22 грн.

Наведений розрахунок повністю узгоджується з чинним законодавством .

Також позивачем правильно розраховано і 3% річних з 05.05.2014 по 03.07.2017 що становить 828,52 грн за основним боргом та 3215,75 грн по прострочених відсотках.

Отже суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог відносно основного боржника і в цій частині.

Щодо стягнення пені в сумі 27,96 грн суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 04.07.2017 є нарахована та несплачена пеня в сумі - 27,96 грн, при цьому пеня нарахована до 14 квітня 2014 року, отже ця вимога також підлягає задоволенню.

Таким чином позовні вимоги до ОСОБА_1 є такими що підлягають задоволенню в повному обсязі .

Щодо вимог позивача про стягнення боргу в солідарному порядку, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 546-548 ЦК України виконання зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору , може забезпечуватись письмовим договором поруки.

В забезпечення виконання зобовязань за договором відновлювальної кредитної лінії№279/3д/08 між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладено договір поруки №1 від 29.09.2008. (а.с.13).

Аналогічний договір поруки № 2, укладено між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 29.09.2008. (а.с.14).

Відповідно до п.1 цих договорів (вони є аналогічними) поручителі зобовязалися перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником своїх зобов6язань за кредитним договором та додатковими угодами укладеними до нього в майбутньому.

Пунктами 3.1, 3.2 договорів поруки було погоджено, що поручитель відповідає по зобовязаннях за договором відновлювальної кредитної лінії перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник при цьому солідарні боржники залишаються зобовязаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії не будуть виконані.

Крім того п.4.1, договорів поруки визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії, а в п.4.2 вказано, що порука припиняється якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за Договором не предявить вимоги до поручителів.

Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Отже, порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори.

Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Сторони в договорах поруки погодили зокрема в п.п. 4.1, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за договором відновлюваної кредитної лінії.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В даному випадку згідно з п. 1.2 Договору № 279/Зд/08 від 29.09.2008 термін остаточного погашення кредиту до 29.09.2018, при цьому було погоджено, що позичальник зобов'язаний щомісячно ануїтетними платежами до 25 числа кожного місяця , починаючи з жовтня 2010 року погашати кредит та сплачувати щомісячно проценти, нараховані банком нафактичний залишок заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості остання сплата за договором № 279/Зд/08 відбулася 28.05.2014 (а.с.5), а заборгованість за договором виникла з 01.04.2016.

Вказівка в умовах договорів поруки про їх дію до повного виконання зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Це узгоджується і з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Крім того дане підтверджується і правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 21.05.2012 у справі № 6-68цс11, де вказано, що умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука в даному конкретному випадку припинилася на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України , бо позивач звернувся до суду з вимогами до поручителів лише 12.07.2017 про що свідчить штамп на поштовому конверті (а.с. 43) та витяг із відстеження пересилання поштових відправлень за штриховим ідентифікатором 841 (а.с.96) тобто з пропуском встановленого законом шестимісячного строку.

Посилання в позовній заяві на те, що п.7.8 договорів поруки передбачено про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України не відповідає дійсності, оскільки договори поруки №1,2 від 29.09.2008 не містять п.7.8 (а.с.13,14 зворотні боки)

Таким чином, позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів задоволенню не підлягають.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний звязок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При поданні позову позивачем платіжним дорученням № 167374223 від 06.07.2017 був сплачений судовий збір у сумі 3059,71 гривень, а тому він підлягає стягненню в повному обсязі з відповідача - ОСОБА_1 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 10, 60, 88, 212-215, 218, 223, 224, 226, 228, 233 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 530 ,536, 554, 559, 610, 611, 615, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 279/Зд/08 від 29.09.2008, яка станом на 04.07.2017 складається з такого:

104 931 (сто чотири тисячі девятсот тридцять одна) гривня 94 копійки - заборгованість за кредитом;

71 335 (сімдесят одна тисяча триста тридцять пять) гривень 29 копійок заборгованість за відсотками;

19 987 (девятнадцять тисяч девятсот вісімдесят сім) гривень 22 копійки інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту;

3 654 ( три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 13 копійок інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом;

828 (вісімсот двадцять вісім) гривень 52 копійки три проценти річних за прострочення сплати кредиту;

3 215 (три тисячі двісті пятнадцять) гривень 75 копійок три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом;

27 (двадцять сім) гривень 96 копійок пеня по простроченому основному боргу.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в сумі 3059,71 (три тисячі пятдесят девять) гривень 71 копійку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленомуЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку передбаченому ЦПК України.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Марківський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Марківського районного суду В. М. Шкиря