УХВАЛА

29 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

в с т а н о в и в :

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вищевказана касаційна скарга, яка подана заявником з пропуском передбаченого ч. 1 ст. 325 ЦПК України строку на касаційне оскарження без клопотання про поновлення вказаного строку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 вересня 2016 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема й надання обґрунтованого клопотання про поновлення процесуального строку.

14 грудня 2016 року заявник надіслав до касаційного суду заяву, в якій просив поновити строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень, посилаючись на поважність причин його пропуску, зокрема отримання інформації про ухвалення оскарженого рішення апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року у серпні 2016 року. Разом з тим, вказані доводи були не підтверджені відповідними доказами, а тому зазначені у клопотанні підстави для поновлення пропущеного процесуального строку були визнані касаційним судом неповажними та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року визнано надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в значений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Оскільки у встановлений касаційним судом строк (визначений ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року) заявник не подав доказів того, що недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а також не навів інших причин, що підтверджують поважність причин пропуску процесуального строку, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити на підставі ч. 3 ст. 328 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип «resjudicata» (остаточності судового рішення), особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М.Фаловська