У Х В А Л А

Іменем України

26 жовтня 2017 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, старший державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Диких Олена Василівна про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вказуючи на те, що 05.10.2016 року Деснянським районним судом м.Києва було винесено заочне рішення, яким стягнуто з них грошові кошти в розмірі 1 021 799,00 грн. та судовий збір. 07.11.2016 року постановою виконавчої служби було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення та накладено арешт на майно боржника. 15.08.2017 року ухвалою Деснянського районного суду м.Києва надано дозвіл на проникнення до житла для опису майна. 08.09.2017 року винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Як вказують заявники, 14.08.2017 року вони звернулись до Деснянського районного суду м.Києва з заявою про перегляд заочного рішення суду, розгляд якої призначено на 20.11.2017 року. В зв`язку з цим заявники вважають, що вказане заочне рішення суду не набрало законної сили, так як не сплив строк на апеляційне оскарження, а тому виконавчий лист, виданий на виконання даного рішення суду має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню повністю.

В судовому засіданні представник заявників підтримала заяву за викладеними в ній обставинами та просила задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.369 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність стягувача ОСОБА_5

Заслухавши пояснення представника заявників, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-5076/2016 року (№ 754/10390/16-ц), судом встановлено наступне.

05.10.2016 року Деснянським районним судом м.Києва постановлено заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на корсить ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики від 07 серпня 2013 року в розмірі 1.021.799,00 грн., а також стягнуто з відповідачів судовий збір в дохід держави по 3445,00 грн. з кожного (а.с.46-48).

Відповідно до повідомленнь про вручення поштового відправлення, відповідачі отримали копії заочного рішення 19 жовтня 2016 року (а.с.50-51).

27.10.2016 року на виконання вказаного рішення видано два виконавчі листи (а.с.52, 59, 60).

07 листопада 2016 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за №52808857 та №52808619 (а.с.61-64).

14 серпня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись з заявою про перегляд вказаного заочного рішення суду (а.с.94-96).

Ухвалою судді від 15.08.2017 року вказану заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.105).

13.09.2017 року заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20.11.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч.ч.2, 4 ст.369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Також, відповідно до аб.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на виконання Постанови Пленуму ВССУ № 8 від 25.09.2015 року, «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», виправлення до виконавчого листа мають вноситися з урахуванням вимог ст. 219 ЦПК та не можуть стосуватися судового рішення, на виконання якого видано цей виконавчий лист.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-ХІV є закінчення виконавчого провадження.

Проте у зв'язку з відсутністю чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у ч. 4 ст. 369 ЦПК, у суддів виникали труднощі під час її застосування.

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-ХІV скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження. У зв'язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред'явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на підставі зазначеного.

За аналізований період у судовій практиці траплялися випадки звернення боржників до суду із заявами про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, після того, як рішення, на виконання якого видано виконавчий лист, набрало законної сили.

Згідно з ч. 4 ст. 369 ЦПК, якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Для цього боржник до заяви має додати доказ виконання рішення суду (платіжні документи, акт державного виконавця тощо).

Статтею 233 ЦПК України визначено, що заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З вищенаведеного вбачається, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та роз`яснення їх застосування, доводи заявників про те, що заочне рішення є таким, що не набрало законної сили, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви, оскільки під час судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт помилковості видачі виконавчого листа. Так, виконавчі листи на виконання заочного рішення суду були видані у відповідності до ст.233 ЦПК України, рішення суду на даний час не скасовано.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. києва від 23 жовтня 2017 року, судом приймались заходи, передбачені ч.3 ст. 369 ЦПК України, щодо зупинення стягнення за виконавчим листом до розгляду заяви.

Враховуючи, що відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за доцільне скасувати прийняті судом заходи щодо зупинення стягнення за виконавчим листом до розгляду заяви, відповідно до ч.3 ст. 369 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.369 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задовленні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, старший державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Диких Олена Василівна про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Скасувати прийняті судом заходи щодо зупинення стягнення за виконавчим листом №754/10390/16-ц виданим 27 жовтня 2017 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 1.021.799,00 грн. та судового збору на користь ОСОБА_3, відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя