Справа № 712/2-5726/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Кондора Р.Ю., Мацунича М.В.

при секретарі: Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 лютого 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Закарпатська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

У травні 2010 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», який є правонаступником ВАТ «ВТБ Банк» (надалі Банк) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що між Банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №0764 SK від 14.02.2008 року, згідно умов якого Банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 15 000 грн. строком до 13.02.2011 року зі сплатою за користування кредитом 30 % річних. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №0764 Р від 14.02.2008 року, згідно умов якого у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. 29.10.2008 року банком було надіслано лист-вимогу позичальнику ОСОБА_4 про необхідність погашення всієї суми заборгованості по кредитному договору №0764 SK від 14.02.2008 року у строк до 07.11.2008 року. Вказана лист-вимога залишена позичальником ОСОБА_4 без виконання. У звязку з неналежним виконання умов договору станом на 29.04.2010 року у ОСОБА_4 виникла заборгованість на загальну суму 40 638,24 грн., з яких: борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту 14 500,11 грн. в тому числі: 7 951,57 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 5 519,57 грн. поточна заборгованість за кредитом, 829,98 грн. інфляційні втрати, 198,99 грн. три відсотки річних, - борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних, нарахованих в звязку порушенням зобовязань щодо сплати процентів 6 489,41 грн. в тому числі: 5 564,52 грн. прострочена заборгованість по процентам за період 05.08.2008 року по 29.04.2010 року. 265,73 грн. поточна заборгованість по процентам за період з 01.04.2010 року по 24.04.2010 року, 535,22 грн. інфляційні втрати, 123,94 грн. три відсотки річних, 19 648,72 грн. пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою кредиту та процентів в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. За наведених обставин, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №0764 SK від 14.02.2008 року у розмірі 40 638,24 грн. і стягнути судові витрати у розмірі 406,38 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21 лютого 2011 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Закарпатська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ» суму в розмірі 40 638,24 грн. заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_4, на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Закарпатська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ» 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 406,38 грн. державного мита.

На дане рішення ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині вимог Банку до ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в частині позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що порука є припиненою в силу приписів ч.4 ст. 559 ЦК України.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт оспорює рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову Банку до ОСОБА_2, а тому колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦПК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ч.1 ст. 611 ЦК України)

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1054 ЦК України та ч.2. ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів

Матеріалами справи встановлено, що, 14.02.2008 року між Банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0808 SK, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 15 000 грн. на строк до 13.02.2011 року, зі сплатою за користування кредитом 30 % річних (а.с.12-14).

В забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором, 14.02.2008 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 0764 Р, згідно з п. 1 якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором та будь-якими додатковими угодами до нього (в тому числі тих, що збільшують основне зобовязання) (а.с.17).

Матеріалами справи стверджено, що свої зобов'язання за договором ОСОБА_4 належним чином не виконувала.

29.10.2008 року банком було надіслано позичальнику ОСОБА_4 лист-вимогу про необхідність погашення всієї суми заборгованості по кредитному договору №0764 SK від 14.02.2008 року у строк до 07.11.2008, сплату процентів за користування кредитом та пені Вказаний лист-вимога залишена позичальником ОСОБА_4 без виконання (а.с.18).

Станом на 29.04.2010 року за ОСОБА_4 наявна заборгованість на загальну суму 40 638,24 грн., з яких:- борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту 14 500 грн. в тому числі: 7 951,57 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 5519,57 грн. поточна заборгованість за кредитом, 829,98 грн. інфляційні втрати, 198,99 грн. три відсотки річних, - борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних, нарахованих в звязку порушенням зобовязань щодо сплати процентів 6 489,41 грн. в тому числі: 5564,52 грн. прострочена заборгованість по процентам за період 05.08.2008 року по 29.04.2010 року. 265,73 грн. поточна заборгованість по процентам за період з 01.04.2010 року по 24.04.2010 року, 535,22 грн. інфляційні втрати, 123,94 грн. три відсотки річних, 19 648,72 грн. пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою кредиту та процентів в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до положень ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Відповідно до п.12 договору поруки від 14.02.2008 року, договір поруки вступає в дію з моменту його підписання і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором.

Таким чином, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобовязань боржника за кредитним договором.

Матеріалами справи встановлено, що Банк направив на адресу позичальника вимогу про дострокове погашення кредитної заборгованості в строк до 07.11.2008 року

Отже, пред'явивши вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й протягом шести місяців, починаючи від цієї дати повинен був пред'явити позов до поручителя.

Однак, після зміни строку виконання основного зобовязання до 07.11.2008 року Банк до суду із позовом звернувся лише 13.05.2010 року, тобто з пропуском шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя, а тому відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука є припиненою.

За наведених обставин суд першої інстанції безпідставно стягнув заборгованість за договором з поручителя ОСОБА_2 , а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 нового рішення про відмову в позові з вищенаведених підстав.

Згідно ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подачу апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_2І сплачено судовий збір відповідно до ухвали суду від 13.05.2017 року в розмірі 579 грн., а тому дана сума підлягає стягненню з позивача на користь вказаного відповідача .

Керуючись ст.ст. 88,307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегіясуддів ,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 лютого 2011 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити по даній справі у цій частині нове рішення, яким у позові Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 579 грн.

Рішеннянабирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді