Номер провадження: 22-ц/785/6396/17
Номер справи місцевого суду: 522/846/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Комлевої О.С., Журавльова О.Г.,

з участю секретаря судового засідання Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача та зобовязання виконати платіжне доручення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 12.06.2017 року,

встановила:

16.01.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила зобов'язати ПАТ «Комерційний банк «Надра» виконати доручення, які міститься в документі № к111/С/18 від 12.01.2015 року про переказ грошових коштів в сумі 149000 грн. та яке міститься в документі № к111/D/42 від 13.01.2016 року про переказ грошових коштів в сумі 38400 грн., на рахунок №1, отримувач ПАТ «БАНК ФОРУМ».

ОСОБА_2 мотивувала свої вимоги тим, що на виконання умов по кредитному договору №0134/08/08 від 14.07.2008 року вона 12.01.2015 року здійснила переказ коштів у розмірі 149 000 грн. за квитанцією № к111/С/18 через касу Відділення № НОМЕР_1 КБ «Надра», отримувач ПАТ «БАНК ФОРУМ». Однак, ПАТ КБ «Надра» перерахування коштів не здійснив. 13.01.2015 року згідно квитанції № к111/D/42 ОСОБА_2 внесла в ПАТ КБ «Надра» 38 400 грн. для перерахування на рахунок № 5960, відкритий у ПАТ «БАНК ФОРУМ» часткового погашення заборгованості по кредитному договору № 0134/08/08 від 14.07.2008 року. Кошти на рахунок у ПАТ «БАНК ФОРУМ» не поступили. На неодноразові звернення про проведення переказу ОСОБА_2 було відмовлено через початок процедури ліквідації Банку, в звязку з чим позивач звернулася з зазначеним позовом до суду.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 12.06.2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом процесуального права та не правильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволені заявлених нею позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 мотивує тим, що судом першої інстанції не застосовано норми матеріального права, а саме ст.ст.526, 1089,1091,1092 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Також вважає, що районний суд дійшов невірного висновку про те, що без банківської ліцензії ПАТ «Надра» не має законної можливості здійснювати грошові перекази, а відповідні позовні вимоги зобовязання здійснити такий переказ за відсутності банківської ліцензії є незаконними та не неможуть бути задоволені, оскільки такі висновки суперечать діючому законодавству та запровадження тимчасової адміністрації не є підставою до невиконання доручення клієнта банку про перерахування коштів на рахунок юридичної особи. Крім того ОСОБА_2 звертає увагу на те, щовона звернулась до банку з вимогою про рахування коштів в той період, коли в банку не діяла тимчасова адміністрація, а тому ці вимоги підлягають виконанню та законодавчі обмеження також не встановлюють умови наявності або відсутності банківської ліцензії для здійснення переказу грошових коштів. ОСОБА_2 вважає помилковим посилання суду першої інстанції на правову позицію ВСУ від 20.01.2016 року у справі № 6-2001цс15, оскільки вказана правова позиція висловлена по іншим правовим відносинам, а саме щодо вимог стягнення грошових коштів з ПАТ «Дельта Банк» по депозитному договору, тоді як за аналогічними правовідносинами, що склались між Банком, в якому запроваджена процедура ліквідації, та клієнтом, висловлена позиція в ухвалі ВССУ від 11.11.2015 року та постанові від 20.04.2016 року, згідно яких у разі порушення Банком зобовязання перед клієнтом за договором банківського рахунку і не перерахування коштів за платіжним дорученням у день його надходження до банку до введення тимчасової адміністрації, Банк необхідно зобовязувати переказати кошти з точного рахунку позивача на рахунок, указаний в платіжному дорученні. Також ОСОБА_2 вважає невірним висновок суду про особливий режим розгляду вимог кредиторів та порушення нею встановленої процедури звернення з вимогами до банку, у звязку з чим будь-які майнові вимоги позивача вважаються погашеними та стягненню не підлягають, оскільки про наявність або відсутність кредиторських вимог, а також надсилання їх до Уповноваженої особи ФГВФО позивачем, позовом взагалі не доводились; вона звернулась до суду за захистом порушеного права та намагалась довести факт порушення Банком зобов'язань щодо неперерахування грошових коштів позивача за платіжним дорученням, та надала до суду докази, які підтверджують вказані обставини; предметом спору є невиконання платіжного доручення клієнта Банком та перерахування грошових коштів, які є власністю позивача, на рахунок, зазначений останньою; ОСОБА_2 надіслала до Уповноваженої особи ФГВФО кредиторські вимоги у строк, який визначений чинним законодавством.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду в повній мірі не відповідає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконання умов по кредитному договору № 0134/08/08 від 14.07.2008 року ОСОБА_2 12.01.2015 року здійснила переказ коштів у розмірі 149 000 грн. за квитанцією № к111/С/18 через касу Відділення № НОМЕР_1 КБ «Надра», отримувач ПАТ «БАНК ФОРУМ». Однак, ПАТ КБ «Надра» перерахування коштів не здійснив.

13.01.2015 року згідно квитанції № к111/D/42 ОСОБА_2 внесла в ПАТ КБ «Надра» 38 400 грн. для перерахування на рахунок №5960, відкритий у ПАТ «БАНК ФОРУМ» часткового погашення заборгованості по кредитному договору №0134/08/08 від 14.07.2008 року.

Кошти на рахунок у ПАТ «БАНК ФОРУМ» не надійшли.

На неодноразові звернення про проведення переказу ОСОБА_2 було відмовлено через початок процедури ліквідації Банку.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №0134/08/08 від 14.07.2008 року, сформованим ПАТ «БАНК ФОРУМ» станом на 31.07.2016 року, датою останнього платежу по кредитному договору є 29.10.2014 року. Тобто грошові кошти в сумі 149 000,00грн. та 38 400,00грн. не були отримані ПАТ «БАНК ФОРУМ».

Також матеріалами справи встановлено, що Правлінням Національного банку України (Постанова № 356 від 04.06.2015 року) прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра».

Відповідно до пункту 10.3. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» учасниками платіжної системи в Україні мають право бути банк, що має банківську ліцензію Національного банку України, а також небанківська фінансова установа, яка має ліцензію Національного банку України на переказ коштів без відкриття рахунків, які уклали договори з платіжною організацією відповідної системи.

В звязку з зазначеним, суд дійшов висновку, що без банківської ліцензії ПАТ «КБ «Надра» не має законної можливості здійснювати грошові перекази, а відповідні позовні вимоги про зобовязання здійснити такий переказ за відсутності банківської ліцензії є незаконними та не можуть бути задоволені.

Колегія суду погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, зясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків районного суду вони не впливають та їх не спростовують.

Колегія суддів зауважує, що такі висновки суд першої інстанції узгоджуються правовою позицією Верховного Суду України у справі за №6-350цс17.

До того ж, посилання апелянта, що ОСОБА_2 надіслала до Уповноваженої особи ФГВФО кредиторські вимоги у строк, який визначений чинним законодавством, лише підтверджують те, що заявляючи позовні вимоги про зобовязання Банку, позбавленого ліцензії, виконати платіжне доручення, позивач обрала не правильний спосіб захисту.

Разом з тим, колегія суддів вважає зайвими висновки суду першої інстанції про порушення позивачем встановленої процедури звернення з вимогами до банку, у звязку з чим будь-які майнові вимоги позивача вважаються погашеними та стягненню не підлягають, оскільки вказані обставини не були предметом позову, таким чином такі висновки суду зроблені в порушення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, а саме суд вийшов за межі заявлених вимог.

З врахуванням викладеного, у відповідності до п 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а саме необхідно виключити з мотивувальної частини рішення висновки суду щодо погашення ПАТ «КБ «Надра» кредиторських вимог, в іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 12.06.2017 року змінити, виключити з мотивувальної частини рішення висновки суду щодо погашення ПАТ «КБ «Надра» кредиторських вимог, в іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.С.Комлева

ОСОБА_3