У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Маляренка А.В., СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР», фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 03 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що 01 квітня 2015 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (далі - ФОП ОСОБА_6.), яка діяла від імені і за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР» (далі - ТОВ «ТЕЗ ТУР»), та ОСОБА_4, який діяв від свого імені та від імені ОСОБА_5, укладено договір на туристичне обслуговування. Вказували, що за умовами договору туроператор зобов'язаний надати послуги туристичного туру у період з 17 по 24 травня 2015 року у м. Кемер (Туреччина), що включає послуги з бронювання авіаквитків та проживання в готелі LARISSA CLUB AKMAN PARK 4*, вартістю 618 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становило 15 141 грн. Проте відповідачами були порушені умови договору, а саме: ні турагентом, ні туроператором не було надано трансферу до аеропорту Львова та назад, як зазначалось при укладенні договору, яка є безкоштовною послугою; їм була надана інформація про те, що їх виліт з аеропорту Львова відбудеться 17 травня 2015 року о 06 год. 00 хв., однак виліт був здійснений о 18 год. 20 хв., внаслідок чого поселення у готель відбулося 17 травня 2015 року о 23 год., тобто вони втратили один день запланованого відпочинку; умови проживання в готелі не відповідали тим умовам, які були зазначені у договорі, а саме готель повинен був бути 4-х зірковим, проте зазначеної кількості зірок готель не мав. Вважали, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами умов договору, їм було завдано майнову та моральну шкоду.

Просили стягнути солідарно з відповідачів 15 141 грн на відшкодування майнової шкоди та 7 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 03 листопада 2016 року, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 01 квітня 2015 року між ФОП ОСОБА_6, яка діяла на підставі свідоцтва про державну реєстрацію, від імені і за дорученням ТОВ «ТЕЗ ТУР» та ОСОБА_4, який діяв від свого імені та від імені ОСОБА_5, укладено договір на туристичне обслуговування.

Згідно з заявкою № 20987 туристами зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5, готель LARISSA CLUB AKMAN PARK 4*, стандарт, час вильоту 17 травня 2015 року о 18 год. 20 хв., час прибуття - 17 травня 2015 року о 20 год. 50 хв.

Сертифікат застрахованої особи до ваучера № 101923272 був укладений 01 квітня 2015 року між страховиком Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та страхувальником ТОВ «ТЕЗ ТУР», застраховані особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у період з 17 по 24 травня 2015 року.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 2.2.7 договору на туристичне обслуговування від 01 квітня 2015 року передбачено, що у випадку невідповідності умов туру умовам даного договору турист зобов'язується повідомити про це туроператора через турагента не пізніше двох тижнів з моменту закінчення подорожі. При цьому до претензії повинен додаватися акт, складений туристом та уповноваженим працівником організації, що надавала йому послуги та завірений підписом працівника приймаючої сторони в країні перебування, а також копія цього договору та інші матеріали, які підтверджують факт невідповідності умов туру умовам даного договору.

Матеріали справи не містять даних про те, що позивачем був дотриманий зазначений порядок і відсутній акт та інші документи, як того передбачено умовами договору, як і не містять інформації про те, що туроператор взяв на себе зобов'язання надати позивачам безкоштовну послугу трансферу до аеропорту Львова і назад.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з висновком судів про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачами не доведено факт порушення відповідачами умов договору щодо безкоштовної послуги трансферу, нечіткої години вильоту з аеропорту, неналежний рівень умов проживання у готелі.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 03 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Маляренко А.В. СтупакО.В.