АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Станішевській Б.В.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ФРАМ» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» заборгованість у вигляді інфляційних втрат за час прострочення виконання рішення суду в сумі 1 460 664,92 грн., заборгованість по нарахованих 3 % річних за час прострочення виконання рішення суду в сумі 131 897,88 грн. та судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Універсал Банк» - 22 червня 2009 року рішенням загальних зборів акціонерів, ВАТ «Універсал Банк» було перейменовано в ПАТ «Універсал Банк», що підтверджується Витягом із статуту.

Відповідно до умов додаткової угоди № ВL5419/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг № ВL4068 від 09 червня 2008 року, відповідач ОСОБА_2 отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 170 000, 00 швейцарських франків, строком користування до 01 червня 2028 року зі сплатою 8,5 % річних за користування кредитом (17% підвищена процентна ставка за користування кредитом понад строк, встановлений договором).

Справа № 755/16882/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9652/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Ластовка Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Відповідно до умов додаткової угоди № ВL5419/КL+ до генерального договору про надання кредитних послуг № ВL4068 від 09 червня 2008 року, відповідач ОСОБА_2 отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 39 000, 00 швейцарських франків, строком користування до 31 травня 2009 року зі сплатою 95 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 09.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» було укладено договір поруки № ВL4068-П1.

05 червня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 2604/89/2012 позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» про стягнення заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, 'ГОВ «Будівельна Компанія ФРАМ» на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в сумі 225 046,70 шв. франків, що за офіційним курсом НБУ складає 1 973 871,52 грн. Рішення набрало законної сили 17 червня 2013 року.

Оскільки рішення Дніпровського районного суду м. Києва № 2604/89/2012 від 05 червня 2013 року залишається невиконаним до моменту звернення позивача із вказаним позовом, останній на підставі ч.2 ст.625 ЦК України просив солідарно стягнути з відповідачів інфляційні втрати та три проценти річних від суми, яка стягнута за рішенням суду.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у вигляді інфляційних втрат за час прострочення виконання рішення суду в сумі 1 460 664 грн. 92 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по нарахованих 3% річних за час прострочення виконання рішення суду в сумі 131 897 грн. 88 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» на користь ПАТ «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказував, що суд першої інстанції не врахував, що стягнення з відповідачів інфляційних втрат за кредитним договором, де грошове зобов'язання виражене в іноземній валюті, є неможливим та не відповідає вимогам закону.

В судове засідання представники ПАТ «Універсал Банк», ТОВ «Будівельна компанія «ФРАМ» не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення ( а.с.144, 146), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 9 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг №BL4068, згідно з умовами якого банк зобов»ячався надати позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних в цьому договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 204000 доларів США, у порядку і на умовах, визначених у цьому договорі. Умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов»язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього договору оформлюється додатковою угодою до цього договору у формі окремої індивідуальної угоди, що є невід»ємною частиною цього договору.

Відповідно до умов додаткової угоди № BL5419/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг №BL4068 від 9 червня 2008 року, відповідач ОСОБА_2 отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 170000 швейцарських франків, строком користування до 1 червня 2028 року зі сплатою 8,5 % річних за користування кредитом ( 17 % підвищена процентна ставка за користування кредитом понад строк, встановлений договором).

Відповідно до умов додаткової угоди № BL5419/КL+ до генерального договору про надання кредитних послуг №BL4068 від 9 червня 2008 року, відповідач ОСОБА_2 отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 39000 швейцарських франків, строком користування до 31 травня 2009 року зі сплатою 9,5% річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором від 9 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» було укладено договір поруки № BL4068-П1.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 5 червня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» про стягнення заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в сумі 225046,70 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ складає 1973871 грн.52 коп. Рішення набрало законної сили 17 червня 2013 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачами рішення Дніпровського районного суду м.Києва не виконано, а тому банк має право вимагати відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних від суми, яка стягнута за рішенням суду, на підставі ст..625 ЦК України.

Проте, повністю з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Пунктами 1,3 частини першої статті 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 1, статей 2, 12 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у яких сторонами є юридичні особи, розглядаються господарськими судами.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об»єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об»єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Вирішуючи позовні вимоги банку, які виникли з окремих договорів кредиту та поруки, та можуть бути самостійними й окремими предметами позову, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, безпідставно прийняв до провадження спір, що виник між юридичними особами і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, розглянув його разом із вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин ухвалене у справі рішення суду в частині позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 інфляційних втрат та трьох процентів річних на користь ПАТ «Універсал Банк», то в цій частині слід зазначити наступне.

Як установлено судом, рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 5 червня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» про стягнення заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ТОВ «Будівельна Компанія «ФРАМ» на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в сумі 225046,70 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ складає 1973871 грн.52 коп.

Рішення районного суду набрало законної сили, відповідачами не виконано. Доказів на підтвердження виконання рішення суду відповідачами не надано, а тому посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не перевірено обставин виконання рішення, не приймаються до уваги.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов»язання не допускається.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України регулює зобов»язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов»язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає індекс інфляції (індекс споживчих цін) як показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, яке купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України-гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов»язання, визначеного у гривні ( правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15).

Прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природу грошового зобов»язання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Як установлено судом, між сторонами ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір в іноземній валюті (швейцарські франки).

За таких обставин, оскільки між сторонами було укладено кредитний договір в іноземній валюті, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення закону, який регулює порядок сплати боргу, визначеного договором у гривні, та безпідставно стягнув з ОСОБА_5 інфляційні втрати в сумі 1460664 грн.94 коп.

Що стосується стягнення з ОСОБА_2 суми трьох процентів річних, то в цій частині рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права.

За умовами укладеного між сторонами договору ОСОБА_2 зобов»язався повернути кредит та сплатити проценти. Своїх зобов»язань ОСОБА_2 не виконав, у зв»язку з чим утворилась заборгованість, яка складається із суми кредиту, нарахованих відсотків та підвищених відсотків, та становить 225046,70 швейцарських франків. Саме на цю суму підлягають нарахуванню 3% річних в якості відповідальності боржника за невиконання грошового зобов»язання (( 189710,66 швейцарських франків х3% :365 х 813 : 100%) + ( 45353,94 швейцарських франків х3% :365 х 813 : 100%) = (12676,83 + 3030,63) = 15707,46 х 23,18 ( курс станом на листопад 2015 року) = 364098 грн.92 коп.).

Враховуючи, що суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги банку в частині стягнення трьох процентів річних в межах заявлених позовних вимог в сумі 131897 грн. 88 коп., підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що вимога про стягнення трьох процентів річних є неправомірною та суперечить положенням, закріпленим у ст..61 Конституції України, оскільки договором передбачено іншій розмір процентів, ніж передбачений ч.2 ст.625 ЦК України, не заслуговує на увагу, оскільки розмір процентів, передбачений договором, та три проценті річних, сплата яких передбачена ст..625 ч.2 ЦК України, мають різну правову природу і підлягають стягненню незалежно одне від одного.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 24 листопада 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» інфляційних втрат в сумі 1460664 грн.94 коп. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог. Рішення в частині стягнення трьох процентів річних з ОСОБА_5 є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 309, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року - скасувати в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія ФРАМ» на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» інфляційних втрат, 3 % річних, судового збору і в цій частині провадження у справі закрити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 24 листопада 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» інфляційних втрат в сумі 1460664 грн.94 коп. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: