Унікальний номер справи 333/4881/16-ц
Номер провадження 2/333/195/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 2 листопада 2017 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., за участю секретаря судового засідання Лященко В.А., представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником ? частки житлового будинку № 106 по вул. Культурній в м. Запоріжжі. Власником іншої частини будинку є відповідач. Рішенням виконкому Запорізької міської ради від 24 червня 1954 р. за вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 578 кв. м, фактично площа ділянка складає 651 кв. м. Лишка ділянки площею 73 кв. м залишено у тимчасовому користування співвласників будинку. Відповідач у добровільному порядку відмовляється встановити порядок користування ділянкою, в звязку з чим позивач просить суд встановити порядок користування вказаною земельною ділянкою.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та їх обгрунтування, просять суд визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту 2 висновку земельно-технічної експертизи.

Відповідач позов не визнав, представник відповідача суду пояснив, що між сторонами дійсно існує непорозуміння з приводу користування земельною ділянкою, однак відповідач не може погодитись із запропонованими експертизою варіантами, оскільки існують надлишки земельної ділянки, місце розташування яких експертизою не визначено. Він може погодитись лише з варіантом 4 висновку земельно-технічної експертизи, оскільки за цим варіантом його права не порушуються.

Представники позивача з варіантом 4 висновку земельно-технічної експертизи не погодились.

Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно нотаріально посвідченому договору дарування частки жилого будинку від 11 березня 2006 р. ОСОБА_5 є власником ? частки житлового будинку № 106 по вул. Культурній в м. Запоріжжі. (а.с. 5-7)

Власником іншої частини будинку на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 9 лютого 2006 р. є ОСОБА_3. (а.с. 8-9)

Рішенням виконкому Запорізької міської ради від 24 червня 1954 р. за вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 578 кв. м, фактично площа ділянка складає 651 кв. м. Площа самовільно зайнятої землі складає 73 кв. м. (а.с. 12)

Згідно копії технічного паспорту на домоволодіння на вказаній земельній ділянці розташовано жилий будинок літ. А, співвласниками якого є сторони, а також інші будівлі та споруди. (а.с. 10-11)

Відповідно до ст. 377 ЦК України в редакції, що діяла на час переходу права власності на житловий будинок, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або

споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження

до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно зі ст. 120 ч.2, 4 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Оскільки сторони є співвласниками житлового будинку № 106 по вул. Культурній в м. Запоріжжі, їм також належить право користування земельною ділянкою, на якій розташовано будинок, пропорційно до їх часток у праві власності на будинок,тобто по ? частці.

Відповідно до ст. 88 ч.1 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

В судовому засіданні сторони підтвердили, що вони не досягли зголи щодо порядку користування вказаною земельною ділянкою, в звязку з чим спір вирішується в судовому порядку.

Висновком судової земельно-технічної експертизи встановлено, що площа фактичного землекористування складає 657 кв. м, рішенням виконкому Запорізької міської ради від 24 червня 1954 р. закріплена площа землекористування 578 кв. м, надлишок складає 79 кв. м. Оскільки визначити місця розташування надлишків в площі земельної ділянки під час дослідження правовстановлюючої та технічної документації, при візуально-інструментальному огляді обєктів дослідження не надалось можливим, так як для цього необхідно проведення комплексу робіт із встановлення меж земельної ділянки, підготовчі топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи з землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та закріплення їх межовими знаками, розрахунок варіантів розподілу та порядку користування земельною ділянкою здійснювався відповідно до фактичного землекористування площею 657 кв. м, вказаного в технічній документації із кадастрової зйомки земельної ділянки. (а.с. 50-75)

Висновком вказаної експертизи запропоновано 4 варіанти розподілу зазначеної земельної ділянки відповідно до часток співвласників.

Однак жоден із запропонованих варіантів не може бути прийнятий судом з таких підстав.

Згідно зі ст. 116 ч.1 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконкому Запорізької міської ради від 24 червня 1954 р. надана в користування земельна ділянка площею 578 кв. м, фактично на той час площа ділянки складала 651 кв. м, площа самовільно зайнятої землі - 73 кв. м. (а.с. 12) Висновком земельно-технічної експертизи встановлено, що на цей час фактична площа земельної ділянки складає 657 кв. м, надлишок складає 79 кв. м. (а.с. 50-75)

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 5 ч.1 цього Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

Згідно розясненням, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласників житлового будинку сторони зобов'язані подати документи про надання її для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель та споруд; план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного із співвласників житлового будинку, а також розташованих

на ній будівель, плодоягідних насаджень; правовстановлюючі документи на будинок із зазначенням розміру часток кожного із співвласників; угоду чи рішення суду про поділ будинку в натурі або визначення порядку користування ним і угоду про порядок

користування земельною ділянкою, якщо вона мала місце.

Оскільки спірна земельна ділянка має надлишки площею 79 кв. м, їх розташування в площі земельної ділянки не встановлено, межі земельної ділянки в натурі не визначені, топографо-геодезичні та картографічні роботи та роботи з землеустрою, камеральні роботи не проведено, суд не має можливості визначити порядок користування земельною ділянкою.

З наведених підстав суд відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 88, 213-215 ЦПК України, су

В и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Фунжий