Справа № 342/853/17
Провадження № 2/342/594/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Лисенка, буд. 16 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 14.07.1987 року, головою колгоспного двору за адресою вул. Лисенка, буд. 16 с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, була - ОСОБА_3, бабуся позивача. ОСОБА_3 померла 02.01.2009 року. На момент її смерті, з нею у вказаному житловому будинку проживав її онук - ОСОБА_1, що підтверджується рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2017 по справі № 342/407/17. Бабуся позивача мала у приватній власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою вул. Лисенка, буд. 16 с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме - житловий будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає, оскільки вони втрачені. Згідно заповіту від 10.03.1999 року, ОСОБА_3 заповіла все своє майно своєму онуку ОСОБА_4. Відповідно до Свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові від 23.02.2005, позивач 08.11.2001 змінив прізвище «Нагірняк» на «Балковий». Таким чином спадкоємцем по заповіту ОСОБА_3 є ОСОБА_1. Згідно довідки Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 06.03.2017 № 377, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,13 га. Після смерті ОСОБА_3, позивач звернувся до Державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте згідно із постанови державного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа.

Ухвалою суду від 25.09.2017 року до участі в справі як співвідповідача залучено ОСОБА_2.

В судове засідання сторони та їхні представники не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Представник позивача - ОСОБА_5 позовні вимоги підтримує та просить задовільнити. Відповідач ОСОБА_2 повністю визнає заявлені до неї вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Торговицька сільська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Копія свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14.07.1987 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 142 від 10 липня 1987 р., свідчить, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Торговиця по вул. Лисенка,16, на праві особистої власності належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3.

У відповідності з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с.Торговиця по вул. Лисенка, 16 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1926 р., загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м., комори, сараю.

Згідно звіту, складеного ФОП ОСОБА_6 встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами в с.Торговиця по вул. Лисенка, 16 Городенківського району Івано-Франківської області станом на 04.08.2017 року становить 46746 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У відповідності до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Як слідує з довідки № 375 від 06.03.2017 року, виданої виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, станом на 15.04.1991 р. в господарстві по вул. Лисенка, 16 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області проживали та були зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, голова господарства.

Згідно копії заповіту від 10.03.1999 року, посвідченого секретарем виконкому Торговицької сільської ради Городенківського району, доводиться, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає в с. Торговиця по вул. Лисенка Городенківського району, все своє майно, де б воно не знаходилося, і в чому б воно не заключалося, і все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона по Закону буде мати право, заповіла своєму онуку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в с. Торговиця по вул.Лисенка Городенківського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_3 померла 02 січня 2009 року у віці 90 років, актовий запис № 1 від 02 січня 2009 р., що доводиться копією свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 085062, виданого 02 січня 2009 р. виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

З копії повторного свідоцтва про народження позивача серії 1-НМ № 104681, виданого 09.09.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області встановлено, що ОСОБА_1 народився 04.09.1966 року в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 61 від 30 вересня 1966 р., його батьками значаться ОСОБА_7 та ОСОБА_2. Відповідно до копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, виданого 23.02.2005 р. районним управлінням юстиції Івано-Франківської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 перемінив прізвище на "Балковий", про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові зроблено запис за № 102 від 08.11.2001 року.

Мати позивача - ОСОБА_8 народилася 02 березня 1941 року, в с.Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 12 травня 2009 р., її батьками є: ОСОБА_9 та ОСОБА_3, що доводиться копією Свідоцтва про народження серії І-НМ № 312648 з відміткою - запис поновлено повторно. Після реєстрації шлюбу 19 січня 1958 року із ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_7.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 (позивач).

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Донька спадкодавця ОСОБА_3- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, повністю визнає заявлені до неї вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі; просить суд визнати за її сином - ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Лисенка, буд. 16 с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом, що стверджено поданою до суду заявою.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На час смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 02.01.2009 року, а/з 1 від 02.01.2009 року, вона проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_7 та разом з нею на час смерті проживав внук ОСОБА_1 і вони вели спільне господарство, що доводиться копією довідки № 373, виданої 06.03.2017 року виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2017 року по справі № 342/407/17 (провадження № 2-о/342/39/2017) встановлено факт постійного спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, в с.Торговиця по вул. Лисенка, 16 Городенківського району Івано-Франківської області разом із спадкодавцем його бабусею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, яка померла 02.01.2009 року, на час відкриття спадщини - на 02.01.2009 року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3, яка померла 02.01.2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_10 № 1482/02-31 від 22.08.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_3, померлої 02 січня 2009 року на житловий будинок, що знаходиться за адресою с.Торгвиця вул. Лисенка, 16 Городенківського району, оскільки спадкоємцем не подані правовстановлюючі документи.

Позивач фактично успадкував житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Лисенка, буд. 16 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через відсутність (втрату) правовстановлюючих документів.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З копії довідки № 377 від 06.03.2017 року, виданої виконавчим комітетом Торговицької сільської ради слідує, що розмір земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 0,1300 га в с. Торговиця по вул. Лисенка, 16.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Лисенка, буд. 16 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами.

На підставі ст.ст. 317, 328, 1216 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Лисенка, буд. 16 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.