Справа № 461/5751/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Котельва К.О.
Провадження № 22-ц/783/3808/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2017 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Львівське комунальне підприємство «Снопківське» про зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2017 року у задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Львівське комунальне підприємство «Снопківське» про зобов'язання до вчинення дій відмовлено повністю.

Рішення суду оскаржив в.о. голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - Зозуля А.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідачем шляхом встановлення металевого дашку над балконом квартири АДРЕСА_1 проведено самовільне перепланування житлового будинку, що призвело до зміни зовнішнього вигляду фасаду, на що потрібний дозвіл, якого вона немає. Окрім того зазначає, що права власників багатоквартирного житлового будинку і права Львівської міської ради у віданні якого перебуває даний будинок та є на обслуговуванні ЛКП «Снопківське» порушені, оскільки самовільно влаштований дашок над балконом квартири АДРЕСА_1 здійснений без відома та згоди останніх. Вважає, що підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - задовольнити повністю.

В судове засідання відповідачі та представник третьої особи, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, не прибули, не повідомили суд про причину неявки. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з'явилися.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта - ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вірно встановив, що позивачем не доведено факт порушення його прав, оскільки вимоги про зобов'язання вчинити дії, що є предметом даного позову визначені у розпорядженні Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №230 від 23.06.2016 року «Про демонтаж самовільно встановленого металевого дашка над балконом квартири АДРЕСА_1», яке визнано протиправним та скасовано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, будинок АДРЕСА_1 перебуває у віданні Львівської міської ради та знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Снопківське».

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки форми Ф-2 №2433 від 21.07.2016 року виданої ЛКП «Снопківське» співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

В зазначеному будинку відповідачі самовільно встановили металевий дашок над балконом квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, Львівським комунальним підприємством «Снопківське» складено попередження від 18 квітня 2016 року №62, яким ОСОБА_4 зобов'язано демонтувати самочинно встановлений дашок під балконом квартир АДРЕСА_2

Однак вказане попередження адресатом не виконано, про що комісією ЛКП «Снопківське» складено акт від 29 квітня 2016 року.

Так, 19 травня 2016 року адміністративною комісією Галицької районної адміністрації було винесено постанову №72, якою встановлено, що ОСОБА_4 здійснила самовільне перепланування жилого будинку та жилого приміщення, а саме: у 2005-2006 році влаштувала металевий дашок над балконом квартири АДРЕСА_1 з виступом 20 см. під балконом квартирі НОМЕР_1 чим порушила ст. 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою визнано в діях гр. ОСОБА_4 вину та склад адміністративного правопорушення та, враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі закрито.

24 травня 2016 року Львівське комунальне підприємство «Снопківське» скерувало попередження №102 ОСОБА_4 про зобов'язання демонтувати самовільно влаштований дашок під балконом квартир АДРЕСА_2

Актом обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1, складеним комісією ЛКП «Снопківське» встановлено, що ОСОБА_4 самовільно встановлено металевий дашок під балконом квартир АДРЕСА_2

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №230 від 23.06.2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 - співвласників квартири АДРЕСА_1 зобов'язано за власні кошти демонтувати самовільно встановлений металевий дашок над балконом квартири АДРЕСА_1. Термін виконання розпорядження до 05.07.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 року у справі №876/635/16 визнано протиправним та скасовано розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №230 від 23.06.2016 року «Про демонтаж самовільно встановленого металевого дашка над балконом квартири АДРЕСА_1

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, оскільки постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 року набрала законної сили, а тому суд першої інстанції з врахуванням вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України прийшов до вірного висновку про безпідставність позовних вимог.

Доводи представника апелянта Галицької РА ЛМР про те, що встановлення металевого дашка до квартири АДРЕСА_1 порушує права інших мешканців будинку, не знайшли свого підтвердження й в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції з врахуванням положень ч.1 ст. 303 в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета