Справа № 546/1022/16-ц
Провадження № 2/546/134/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого - судді Беркути Л.Г.

при секретарі - Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, треті особи: ОСОБА_3, Покровська сільська рада Решетилівського району Полтавської області, Решетилівська державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 щодо неї, посилаючись на наступне.

Вона є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_7 року загинув її батько ОСОБА_4, причиною смерті якого стала травма при зіткненні з потягом чи іншим залізничним транспортним засобом пересування. Після загибелі батька, вона, як дочка померлого, отримала для поховання труп та взяла на себе організацію похорону і всі матеріальні витрати, пов'язані з цим. На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1

У встановлений строк вона подала заяву до Решетилівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого батька, проте 13 січня 2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, так як не було доведено її родинного зв'язку зі спадкодавцем, оскільки у свідоцтві про її народження , батьком зазначений «ОСОБА_4», а спадщина відкрилася після ОСОБА_4. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року було встановлено факт родинних відносин як доньки та батька між нею та ОСОБА_4, рішення набрало законної сили 11 серпня 2015 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2. 22 вересня 2015 року на її ім'я Решетилівською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. 28 грудня 2015 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу вона продала вказаний будинок ОСОБА_3.

16 листопада 2016 року з апеляційною скаргою на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року звернулась рідна сестра її батька - ОСОБА_2, яка заперечувала факт її родинних відносин із ОСОБА_4, тому, оскільки між нею та ОСОБА_2 виник спір про право, ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11 січня 2016 року рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року було скасовано, а її заява про встановлення факту родинних відносин залишена без розгляду.

У зв'язку з усім вищенаведеним вона була вимушена звернутися до Решетилівського районного суду Полтавської області із даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог /т.1 а.с.135-137/, суду ОСОБА_1 пояснила, що у дитинстві мама їй розповідала, що у неї є батько, з яким вони проживали з 1988 року, вона народилась у 1989 році, але оскільки її батьки не були одружені, мама записала дитину на своє прізвище, вказавши ім'я та по батькові батька. Розповідала також, що батько проживає у АДРЕСА_3, там же проживає її бабуся. 09 травня 2012 року, коли вона приїжджала до бабусі, до них прийшов батьків товариш та повідомив, що батько хоче з нею спілкуватися і попросив номер її телефона. Наступного дня батько їй зателефонував і вони почали спілкуватися. Спочатку зустрічалися у бабусі, потім він почав приїздити до неї у гості. Він також спілкувався із її сином - його онуком, неодноразово допомагав їм матеріально. Він обіцяв зустрітися з нею 10 листопада 2014 року, а зателефонувати ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Після того, як він не зателефонував та не приїхав, вона почала йому дзвонити, на дзвінок відповіли працівники поліції та повідомили, що її батька збив потяг. Із ОСОБА_2 вона спілкувалась по телефону ще коли батько був живий.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з'являлась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /т.1 а.с.а.с. 133,170,194, т.2 а.с.а.с.39,53/.

Представники відповідача ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на недоведеність факту батьківства ОСОБА_4 щодо ОСОБА_1, ОСОБА_10 заявляв, що справа не підсудна цьому суду, оскільки не є справою, яка виникає з права власності, тому просив повернути позовну заяву позивачу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруОСОБА_3, у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /т. 2 а.с.51/.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Решетилівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі /т. 1 а.с.195/.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Покровської сільської ради Решетилівського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю /т.2 а.с.37/.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, представників відповідача ОСОБА_9 та ОСОБА_10, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 06 липня 1989 року, батьками ОСОБА_17 вказані «ОСОБА_4» та «ОСОБА_24» /т. 1 а.с.12/.

07 жовтня 2006 року ОСОБА_17 вийшла заміж за ОСОБА_18, у зв'язку з чим змінила прізвище на «ОСОБА_17», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 07 жовтня 2006 року /т.1 а.с.13/.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 11 листопада 2014 року та довідкою про смерть від 11 листопада 2014 року № 41, виданою виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області /т. 1 а.с.14, а.с.15/.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 150 від 10 листопада 2014 року та довідки про причину смерті від 10 листопада 2014 року /т. 1 а.с.16-18/, та матеріалів кримінального провадження № 0000352 розпочатого по факту смертельного травмування ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 276 КК України, причиною смерті ОСОБА_4 стала травма при зіткненні з поїздом чи іншим залізничним транспортним засобом пересування, вищевказане кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю у даній події складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України.

Листом прокурора Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері ОСОБА_19 від 10 листопада 2014 року № 87-615/14 дозволено видачу для заховання трупу ОСОБА_4 дочці - ОСОБА_1 /т.1 а.с.19/

З довідки виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 11 листопада 2014 року №1699 вбачається, що ОСОБА_1, за власні кошти поховала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року /а.с.20/.

ОСОБА_20 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року був зареєстрований та проживав один у АДРЕСА_4, що підтверджується довідкою Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 21 вересня 2016 року № 02-24/611/ т. 1 а.с. 21/.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 травня 2015 року № 02-31/811 від 13 травня 2015 року, після смерті ОСОБА_4 у Решетилівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за № 16/2015, спадщину після нього прийняла ОСОБА_1 шляхом подання заяви, однак у зв'язку з тим, що родинний зв'язок між нею та спадкодавцем ОСОБА_4 не підтверджено, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину /т.1 а.с.23/.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року по справі № 535/566/15-ц задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та встановлено факт родинних відносин, як дочки та батька між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 року /т. 1 а.с.24-25/.

22 вересня 2015 року ОСОБА_1 державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку, загальною площею 37,1 кв.м. та господарські будівлі та споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 який належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Решетилівською державною нотаріальною конторою 10 грудня 2007 року за реєстровим № 49 /т.1. а.с.29/

За договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами від 28 грудня 2015 року ОСОБА_1, продала вищезгаданий житловий будинок ОСОБА_3 /т.1 а.с.30-34/.

Відповідач по справі ОСОБА_2 оскаржила вищевказане рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 22 липня 2015 року у апеляційному порядку. З результатами розгляду її апеляційної скарги, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11 січня 2016 року рішення Котелевського районного суду Полтавської області скасовано, заяву ОСОБА_1, про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду, у зв'язку з тим, що виник спір про право, а також роз'яснено ОСОБА_1, що залишення її заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з позовом на загальних підставах /т.1 а.с.26-28/.

Згідно довідки державного нотаріусу Решетилівської державної нотаріальної контори від 21 вересня 2016 року № 02-14/1160 на видачу свідоцтв про право на спадщину на дві земельні ділянки, площею 4,280 га та площею 4,190 га, ОСОБА_1 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на ці ділянки на ім'я померлого ОСОБА_4 /т.1 а.с.35/.

Судом встановлено, що у відповідності з трудовим архівом радгоспу Авангард, який знаходиться в господарстві ОСОБА_4, числиться 1987 та 1988 роки, що підтверджується довідкою, виданою ПАТ «Альфа-Капітал» на підстав особових рахунків за 1987-1988 роки, які знаходяться за адресою: с. Рунівщина Полтавського району /т.1 а.с.36/.

Згідно письмових заяв від 02 червня 2015 року та 03 червня 2015 року, посвідчених секретарем виконкому Надержинщинської сільської ради Полтавського району та області, жителі села Надержинщина Полтавського району Полтавської області ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_14 підтверджують факт постійного проживання та ведення спільного господарства, без відповідної реєстрації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 рок, у період з 1988 року по 1990 рік з громадянкою ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_5 /т.1 а.с.38-41/. Відомості, викладені у заяві ОСОБА_14 підтверджено нею також у судовому засіданні.

22 лютого 1992 року ОСОБА_24 вийшла заміж за ОСОБА_25 та змінила прізвище на «ОСОБА_24», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 22 лютого 1992 року /т.1 а.с.45/.

З акту обстеження домогосподарства ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_6 від 27 вересня 2016 року, проведеного депутатами Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області АДРЕСА_7, ОСОБА_27 та сусідами: ОСОБА_28 та ОСОБА_29, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_8 та до неї неодноразово приїжджав та спілкувався з нею до дня своєї смерті її батько - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року /т.1 а.с.42/.

Свідок ОСОБА_5., яка є матір'ю позивача, у судовому засіданні повідомила, що у 1988 році ОСОБА_4 проживав на квартирі у селі Ковальківка, працював ветлікарем у радгоспі Авангард, де вони познайомились та почали проживати разом у її матері. У 1989 році народилась дочка, яку він назвав ОСОБА_1. Вона вважала, що під час вагітності вони одружаться, але оскільки до народження дитини вони так і не одружились, вона розсердилась та після народження дитини записала дочку на своє прізвище. Вони разом їздили до його батьків у село Полузір'я, після народження дитини, мати ОСОБА_4 - ОСОБА_30 разом із чоловіком ОСОБА_2 - ОСОБА_25 приїздили до неї у гості, привозили подарунок - коляску та гроші. Коли дитині виповнився 1 рік вони з ОСОБА_4 вирішили розійтись.

Свідок ОСОБА_11., яка є однокласницею матері позивача, суду повідомила, що проживала у селі Надержинщина Полтавського району Полтавської області, з 1988 року мати ОСОБА_1 почала зустрічатися з ОСОБА_4, який працював ветлікарем у радгоспі Авангард, у 1989 році у них народилася дочка - ОСОБА_1. До народження дитини та після її народження, вони проживали у бабусі ОСОБА_1. На зустрічі випускників у 2013 році їй стало відомо, що ОСОБА_4 відновив спілкування з дочкою - ОСОБА_1

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6., яка є бабою позивача ОСОБА_1, повідомила, що проживає у селі Надержинщина Полтавського району Полтавської області, у 1988 році її дочка познайомилась та почала проживати у неї разом із ОСОБА_4, вони вели спільне господарство, у 1989 році у них народилась дочка - ОСОБА_1 До них приїздила мати ОСОБА_4 та його сестра ОСОБА_2 разом із маленькою дочкою. Із ОСОБА_1 у ОСОБА_4 склались дружні відносини, він спілкувався з її сином та вважав його своїм онуком, дарував подарунки та надавав матеріальну допомогу.

Свідок ОСОБА_12, яка є свекрухою позивача ОСОБА_1, повідомила суду, що ОСОБА_1 проживає разом із нею, вона неодноразово чула телефонні розмови ОСОБА_1 з батьком ОСОБА_4 та одного разу запросила його до них у гості, ОСОБА_4 приїхав до них, привід сину ОСОБА_1 у подарунок голубів, пізніше приїздив іще, уже разом зі своїм товаришем ОСОБА_31. У листопаді 2014 року збирався поїхати з ОСОБА_1 до міста Полтави, але це йому так і на вдалося, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_7 року працівники міліції повідомили ОСОБА_1, що його збив потяг. За життя визнавав ОСОБА_1 своєю дочкою, а її сина ОСОБА_32, своїм онуком.

У судовому засіданні ОСОБА_13, який був другом ОСОБА_4., повідомив, що познайомився з ОСОБА_4 у 1990 році, останній розповідав йому, що розійшовся з дружиною та має дочку. Коли дочка виросла, він разом із ОСОБА_4 їздив до неї, відвозив голубів у подарунок, часто їздив до дочки, спілкувався з нею по телефону, коли вона лежала у лікарні відвідував її щодня, постійно надавав матеріальну допомогу. У випадку своєї смерті просив повідомити дочку про це поховати його, оскільки у них із сестрою склалися напружені стосунки. Після його смерті він забрав тіло ОСОБА_4, організував похорон, а оплатила його ОСОБА_1

ОСОБА_14, яка працювала ветлікарем у радгоспі Авангард до ОСОБА_4, повідомила суду, що у 1988 році вона звільнилася з радгоспу та на її посаду прийшов працювати ОСОБА_4, у тому ж році він почав зустрічатися з матір'ю позивача та згодом переїхав жити до її матері - баби позивача. Пізніше у них народилась дитина, народження якої вона реєструвала, оскільки на той час працювала у сільської раді. Останній раз бачила ОСОБА_4 у 2012 році у селі Надержанщина Полтавського району Полтавської області. Повідомила також, що він завжди визнавав її своєю дочкою.

ОСОБА_16, яка є рідною тіткою ОСОБА_1, суду повідомила, що у 1988 році ОСОБА_4 проживав разом з її сестрою ОСОБА_7 у селі Надержанщина Полтавського району Полтавської області у їхньої матері, де на той час проживала і вона. 09 травня товариш ОСОБА_4 ОСОБА_29 попросив у неї телефон ОСОБА_1 для ОСОБА_4, після чого вони почали спілкуватися, та зустрілися вдома у баби ОСОБА_1 у селі Надержанщина Полтавського району Полтавської області. ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_1 своєю дочкою та спілкувався з її сином, як із онуком, надавав матеріальну допомогу, особисто бачила, як він передавав гроші на лікування ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_15, повідомила суду, що працювала головним бухгалтером у радгоспі Авангард, із ОСОБА_4 познайомилась у 1988 році, коли він влаштувався на роботу до цього радгоспу на посаду головного ветлікаря. У цьому ж році він познайомився з матір'ю позивача та переїхав жити до її матері, у них народилась дочка ОСОБА_33, деякий час прожили у селі Надержинщина Полтавського району Полтавської області, виїжджали жити до його тітка, а потім розійшлись, після чого батьки ОСОБА_4 та сестра його ОСОБА_25 розпитували її про його дочку ОСОБА_33, вони визнавали її своєю онукою, а ОСОБА_4. визнавав її своєю дочкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. ст.128,130 Сімейного кодексу України батьківство щодо дитини може бути встановлено судом, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи.

Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України ( 2006-07 ).

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття (п.15 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення).

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК (2947-14), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС (2006-07), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС (2006-07), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини (п.3 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення).

Оскільки позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 року, тобто до 2004 року, застосуванню підлягають відповідні норми КпШС України.

Відповідно до ст.53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ч.2 ст. 55 КпШС України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини в книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по-батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5. проживали однією сім'єю та вели спільне господарство у будинку матері останньої - ОСОБА_6 у селі Надержинщина Полтавського району Полтавської області, не реєструючи шлюб з 1988 року по 1990 рік та від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_8 року у них народилася дочка ОСОБА_33, яку мати, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 55 КпШС України зареєструвала на своє прізвище, а ім'я та по батькові вказала ОСОБА_4, та з якою ОСОБА_4 відновив відносини у 2012 році, допомагав їй матеріально, визнавав її своєю дочкою, а її сина - онуком, тому суд вважає за необхідне встановити факт батьківства.

Суд також зауважує, що незважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 заперечує проти задоволення позову, вона жодного разу не з'явилась до суду та не надала жодних усних або письмових пояснень по справі, зі сторони відповідача не було забезпечено жодного свідка, крім того, відповідачем та її представниками не було надано до суду жодного доказу, який спростовував би надані позивачем докази по справі або покази свідків.

Слід також зауважити, що посилання представника відповідача на непідсудність справи цьому суду, оскільки не є справою, яка виникає з права власності, є безпідставними, оскільки це питання вже вирішувалося судом, так, ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2016 року про повернення даної позовної заяви ОСОБА_1 у зв'язку з непідсудністю справи Решетилівському районному суду Полтавської області скасовано ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22 грудня 2016 року /т. 1 а.с.106-110/

За таких обставин суд вважає доведеним факт батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року, відносно ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.ст. 212-215, 256-259 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, треті особи: ОСОБА_3, Покровської сільська рада Решетилівського району Полтавської області, Решетилівська державна нотаріальна контора - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, відносно ОСОБА_33, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки села Надержинщина Полтавського району Полтавської області та жительки села Глобівка Котелевського району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний Полтавської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя