Справа № 504/890/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2017 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Доброва П.В.

секретаря Ємельяненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ», ТОВ «АСПІС БІЛД», за участі третіх осіб ПАТ «ПІРЕУС БАНКМКБ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу міста Києва ОСОБА_2, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2017 року ОСОБА_1 надав до Комінтернівського районного суду Одеської області клопотання про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ», ТОВ «АСПІС БІЛД», за участі третіх осіб ПАТ «ПІРЕУС БАНКМКБ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу міста Києва ОСОБА_2, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, шляхом накладення арешту та заборони відчуження земельної ділянки площею 0,466 га, що розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, Крижанівська сільська рада, с. Крижанівка, масив 41, ділянка №603, кадастровий номер :01:002:0392, яка належить ТОВ «АСПІС БІЛД» () на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки 04.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №3103, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 27, номер запису про право власності 15741156, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30783827 від 04.08.2016 року, як захист позивача від недобросовісних дій з боку відповідача, та як забезпечення позивачу ефективного виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалено на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вивчивши представлені матеріали суд приходить до висновку, що клопотання позивача ОСОБА_1 щодо накладення арешту та заборони відчуження земельної ділянки є необґрунтованим, та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК Україниу заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливить подальше виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 ПП ВСУ від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Всупереч вказаним вимогам Позивач, не надав суду належних доказів на підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та доказів, які б свідчили про умисні дії Відповідача щодо його наміру відчужити майно. Заява Позивача не містить обґрунтувань щодо відсутності гарантій виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд не вбачає існування реальної загрози подальшого невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Окрім того, вказане нерухоме майно перебуває у власності ТОВ «АСПІС-БІЛД» - юридичної особи субєкта господарювання, зважаючи на відсутність доказів щодо наявності умисних дії з боку Відповідача відчужити земельні ділянки, суд дійшов висновку, що безпідставне та необґрунтоване накладення арешту на нерухоме майно може порушити права Відповідача як власника та створить перешкоди для його господарської діяльності.

Також суд приймає до уваги той факт, що з моменту набуття Відповідачем права власності на земельні ділянки Відповідач не намагався їх відчужити.

Право на власність гарантоване ст. 41 Конституції України. Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 від 20.03.52 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також суд вважає за потрібне звернути увагу Позивача, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану Позивачем заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу заявника на тому, що шляхом арешту на майно забезпечується тільки позов майнового характеру. Позов, заявлений Позивачем не має майнових вимог, а тому не може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ», ТОВ «АСПІС БІЛД», за участі третіх осіб ПАТ «ПІРЕУС БАНКМКБ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу міста Києва ОСОБА_2, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відмовити.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в пятиденний строк з моменту її отримання. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя: П.В. Добров