Провадження №2/522/9330/17
09 листопада 2017 року Приморський районний суд міста Одеси у складі :
головуючого - судді Кравчук Т.С.
при секретарі Антонецькому С.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Одеська товарна біржа, про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 11 червня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності, зареєстрований Одеською товарною біржою в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №44від 11 червня 1993 року.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 червня 193 року на Одеській товарній біржі придбала у ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності, квартиру АДРЕСА_2 (колишня Воровського) в м.Одесі на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно до умов договору він, позивач, передав ОСОБА_2 грошові кошти зазначені у договорі у розмірі 1 000 000,00 карбованців, а відповідач передав квартиру у власність позивача.
Позивач у судове засідання зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд слухати справу без фіксації технічними засобами.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, місце проживання яких у встановленому законом порядку не зареєстровано, були викликані до суду через оголошення у пресі.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №44 від 11 червня 1993 року відповідач ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності, продав квартиру №6, яка знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Мала Арнаутська (Воровського), 96, яка складається з 2-х кімнат житловою площею 35,9 кв.м, загальною корисною площею 53,9 кв.м, позивачу ОСОБА_1
Договір був укладений згідно вимог ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» та зареєстрований на Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №44 від 11 червня 1993 року.
Як вбачається із договору, квартира належала ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу №1-7076 від 13 липня 1992 року, зареєстрованого Пятою Одеською державною нотаріальною конторою.
Під час укладення договору сторонам пояснили, що відповідно до ч.2 ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Умови укладеного Договору купівлі-продажу були повністю виконані покупцем, позивачем по справі, та продавцем, 27 липня 1993 року цей договір був зареєстрований зареєстрований в МБТІ та РОН за №42 доп стр.154 р 1348
На даний час позивач має намір розпорядитися своїм майном, однак у посвідченні будь-яких правочинів щодо цієї квартири йому було відмовлено, оскільки договори купівлі-продажу підлягають нотаріальному посвідченню, у звязку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до ст.224 ЦК України, покупець і продавець повністю виконали умови договору купівлі-продажу. Позивач сплатив в повному обсязі вартість квартири відповідачам, останні передали позивачу квартиру, ключі тощо.
Будь-яких суперечок між сторонами немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформлені її не була дотримана нотаріальна форма договору, яка передбачена ст.227 ЦК України.
Письмовим доказом є договір купівлі-продажу нерухомого майна №44 від 11 червня 1993 року, який був укладений на Одеській товарній біржі, яка перебуває в стані припинення.
Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, а одна із сторін ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК України на вимогу сторони, що виконала угоду має право признати її дійсною.
У відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Задовольняючи даний позов, суд також виходить з того, що в силу ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, а задоволення даного позову, крім відповідності вищенаведеним нормам діючого цивільного законодавства, поряд з цим узгоджується з його загальними засадами, зокрема неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).
Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що позивачем представлені докази виконання умов договору купівлі-продажу спірної квартири, у звязку з чим, угоду необхідно визнати дійсною.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.3, 16, 220, 224, 227 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212, 213, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №44 від 11 червня 1993 року - квартири №6 в будинку №96, житловою площею 35,9 кв.м, загальною площею 53,9 кв.м по вул.Мала Арнаутська в м.Одесі, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності, на Одеській товарній біржі та зареєстрованого в КП ОМБТІ та РОН права власноті на квартиру, про що зроблений відповідний запис за №42 доп стр.154 р 1348 від 27.07.1993 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя 09.11.2017