САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
У Х В А Л А

Справа № 206/4241/16-ц

02.11.2017 року Провадження № 2-п/206/38/17

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - Зайченко С.В., при секретареві Дубовик Г.Е., розглянувши матеріали уточненої заяви ОСОБА_2 про скасування заочного рішення, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та витребування виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеною заявою.

У поданій уточненій заяві вказано вимоги про скасування заочного рішення, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та витребування виконавчого листа по цивільній справі №206/4241/16-ц.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 зазначив, що обидві його вимоги повинні розглядатися в одному провадженні, оскільки від вирішення першої вимоги залежить вирішення другої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 р. №2 постановлено, роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз'єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз'єднання позовів і копія пред'явленого позову.

Розгляд заяв про скасування заочного рішення та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та його витребування мають різний процесуальний порядок та строк розгляду, передбачений ст. 231 та ст. 369 ЦПК України.

У звязку з чим, спільний розгляд такої заяви є недоцільним та може ускладнити та затягнути вирішення заяви по суті, а тому суд вважає за необхідне роз'єднати вимоги заявника у самостійні провадження.

У відповідності до п. 2.3.30 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у разі роз'єднання (виділення) судових справ виділена в окреме провадження судова справа не підлягає автоматизованому розподілу, реєструється як така, що надійшла вперше, та передається судді, яким ухвалено рішення про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження чи виділення в окреме провадження.

Крім того, суд зазначає, що статтею 126 ЦПК України передбачений порядок роз'єднання кількох позовних вимог, поєднаних в одному провадженні. В даному випадку вимоги не позовні, однак суд, керуючись ст.8 ч.8 ЦПК України, якою передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), вважає обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону, роз'єднання вказаних вимог в самостійні провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8,126 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Роз'єднати вимоги із заяви ОСОБА_2 про скасування заочного рішення, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та витребування виконавчого листа.

Вимогу ОСОБА_2 про скасування заочного рішення залишити в даному провадженні.

Заявлену вимогу ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та витребування виконавчого листа виділити у самостійне провадження та передати до канцелярії суду із присвоєнням номеру справи через автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Зайченко