Справа № 683/2646/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення земельного севітуту,

встановив:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що йому належить земельна ділянка площею 0,1 га, що розташована по вул. Юридика, 79/1 в місті Старокостянтинів. Суміжним землекористувачем є ОСОБА_2, якій належить земельна ділянка площею 0,0621 га, що розташована по вул. Юридика, 79/2 в місті Старокостянтинів. Вказує, що через те, що відповідачка встановила на своїй земельній ділянці паркан, він не може належним чином користуватись своєю земельною ділянкою, зокрема через його земельну ділянку не може проїхати трактор для оранки присадибної земельної ділянки, спецавтомобль для викачки стоків, також не може заїхати у двір його власний автомобіль. Зазначає, що листом направляв ОСОБА_2 проект договору про встановлення земельного сервітуту, однак відповідь від неї не надійшла, що свідчить про її відмову. Тому просив встановити в його інтересах постійний безоплатний земельний сервітут площею 0,011 грн стосовно земельної ділянки по вул. Юридика, 79/2 в м.Старокостянтинові кадастровий номер :06:010:0013, що належить ОСОБА_2

Протягом розгляду справи представник позивача збільшив позовні вимоги та просив встановити в інтересах ОСОБА_4, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 постійний безоплатний земельний сервітут на право проїзду транспортними засобами площею 0,0017 га стосовно земельної ділянки по вул. Юридика, 79/2 в м.Старокостянтинові кадастровий номер :06:010:0013, що належить ОСОБА_2 відповідно до першого варіанту, викладеному у додатку №8 до висновку експерта № 482/017 від 31 травня 2017 року. Зобовязати ОСОБА_2 встановити існуючу загорожу відповідно до точок 1,2,3,4,5,6,7,8,9, наведених у першому варіанті, викладеному у додатку №8 до висновку експерта № 482/017 від 31 травня 2017 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позові підтримали.

Відповідачка та її представник позов не визнали, посилаючись на те, що у позивача існує проїзд до його земельної ділянки, куди він може заїхати, а на території її земельної ділянки, на якій він просить встановити сервітут, знаходиться колодязь.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

За змістом ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Згідно із ч.ч.2,3 ст.402 ЦК України земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Таким чином, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне господарське використання своєї земельної ділянки неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом.

Отже, встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), слід враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб.

Крім того, земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлюється.

За змістом ст.ст.10, 57, 58, 59, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути як належними так і допустимими.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1 га, що розташована по вул. Юридика, 79/1 в місті Старокостянтинів згідно свідоцтва про право на спадщину від 1 серпня 2011 року. Власником суміжної земельної ділянки площею 0,0621 га, що розташована по вул. Юридика, 79/2 в місті Старокостянтинів, є ОСОБА_2

Як вбачається з висновку експерта №482/017 за результатами проведення земельно-технічної експертизи віз 31 травня 2017 року (додаток № 7( а.с.119) до земельної ділянки позивача існує проїзд шириною 3,11м.

Крім того допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що до двору позивача проходить дорога, по якій на подвіря позивача є прохід та проїзд. Бачили як трактор Т-150 заїжджає на подвіря. Також свідки пояснилиі це в судовому засіданні визнав представник позивача, що оранка присадибної земельної ділянки здійснюється шляхом заїзду трактора через присадибні ділянки сусідів, які орються теж у цей час.

Свідок ОСОБА_7 дружина позивача пояснила суду, що для того щоб у їх двір заїжджала їх машина вони відбили кут хати, тим самим спростувавши посилання позивача, що його автомобіль заїхати у двір не може.

Показання свідка ОСОБА_8 суд не бере до уваги, оскільки вона є сусідкою позивача з іншого боку і всі її показання зводилисть до того, що їй заважає транспорт, який зупиняється перед вїздом у двір ОСОБА_4

Крім того, заперечуючи проти позову ОСОБА_2 та її представник вказували, що встановити земельний сервітут на її земельній ділянці в тому місці, що визначено висновком експерта, неможливо, оскільки там знаходяться нестандартизована плита перекриття оглядового колодязя.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено необхідності встановлення для нього безоплатного земельного сервітуту, не наведено що його потреби не можуть бути задоволені іншим способом, який є найменш обтяжливим для відповідачки.

З урахуванням викладеного суд вважає, що заявлений позов є передчасним, безпідставним і необґрунтованим.

Керуючись ст.ст.60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення земельного севітуту відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя