АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1947/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Ярославської сільської ради Шполянського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7, які підтримали апеляційну скаргу, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до Ярославської сільської ради Шполянського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись в обгрунтування заявленого позову на те, що 7 травня 2012 року померла його мати - ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Ярославської сільської ради Шполянського району, Черкаської області. Позивач вказує, що заповіту ОСОБА_8 складено не було, а він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері.

ОСОБА_6 зазначає, що у звязку із тим, що він починаючи з 2012 року постійно перебував на лікуванні в Черкаському обласному онкологічному диспансері, ним було пропущено визначений законом строк для прийняття спадщини, що і змусило його звертатися із даним позовом до Шполянського районного суду Черкаської області.

Позивач просив постановити судове рішення, яким визначити йому додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, яка померла 07.05.2012 року.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_7, вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене при неповному зясуванні обставин, що мають істотне значення для справи, із порушенням вимог матеріального і процесуального права, просить рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга, подана представником ОСОБА_6 ОСОБА_7 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Як вбачається із наявних матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-СР №179929, виданого 14 травня 2012 року, 07 травня 2012 року померла ОСОБА_8 (а.с.5), після смерті якої відкрилась спадщина.

ОСОБА_6 є сином ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР №149089 від 17 травня 2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області. (а.с.4)

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Ярославської сільської ради Шполянського району Черкаської області померла 7 травня 2012 року ОСОБА_8 була зареєстрована та проживала з 2010 року в с. Ярославка в будинку ОСОБА_9, який на даний час розвалений. На день смерті вказаної особи, крім неї, в будинку ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав /а.с.6/.

Сукупність зібраних по справі доказів обєктивно свідчить про те, що після смерті 7 травня 2012 року ОСОБА_8 спадкова справа не заводилася, спадкоємці із відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Є необґрунтованими посилання представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було враховано доводів позивача, що підставами поважності причин пропуску ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері був стан здоровя через його захворювання та тривале лікування, у звязку з чим він не мав обєктивної можливості звернутися вчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до розяснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, повязані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Не вважаються поважними наступні причини пропуску строку для прийняття спадщини: 1) юридична неграмотність та необізнаність спадкоємців про правила ст. ст. 1268 - 1269 ЦК; 2) подання заяви про прийняття спадщини за місцем проживання спадкоємця, а не за місцем її відкриття; 3) відсутність можливості вчасно звернутися до держнотконтори з причин великої черги до нотаріуса; 4) хвороба членів сімї спадкоємців; 5) надмірна заклопотаність на роботі; 6) тяжкий матеріальний стан спадкоємців тощо.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України, яка покладає обовязок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, із сторони ОСОБА_6 на адресу суду не було надано будь-яких обєктивних, переконливих доказів наявності поважних в контексті вимог закону причин такого суттєвого пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які б реально перешкоджали позивачу скористатися належним йому правом на подачу такої заяви та слугували підставою для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Є безпідставними посилання позивача, як на причину суттєвого пропуску строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері наявність в нього ряду хронічних захворювань, які обєктивно перешкоджали своєчасному його зверненню до нотаріальної контори, оскільки дані твердження не в повній мірі підтверджені документально, а посилання на виписку (а.с.48) про перебування ОСОБА_6 на диспансерному обліку з приводу наявності в нього інфільтративного туберкульозу верхньої долі правої легені та довідки (а.с.49) про перебування ОСОБА_6 на диспансерному обліку у лікаря психіатра / при умові невизнання його недієздатною особою та відсутністю встановлення над ним опіки у передбаченому законом порядку/ не може в контексті вимог закону рахуватися причиною, повязаною саме з непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення дій, повязаних із необхідністю його звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини, на яку посилається ОСОБА_6, не може бути визнана в контексті вимог закону поважною, оскільки позивачем не наведено об'єктивних, непереборних, істотних труднощів суттєвого пропуску строку для подання ним заяви про прийняття спадщини та не надано будь-яких обєктивних доказів, які свідчать про наявність для нього реальних перешкод для подачі такої заяви.

Інших безспірних доказів поважності причин пропуску шестимісячного строку після смерті спадкодавця ОСОБА_8 для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції узгоджується з нормами, викладеними в ст.ст. 1222, 1220, 1269,1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Ярославської сільської ради Шполянського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :