УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Господар» Варвинської селищної ради Чернігівської області до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року комунальне підприємство «Господар» Варвинської селищної ради Чернігівської області (далі - КП «Господар») звернулося до суду з указаним позовом, у якому зазначало, що на його балансі знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1, у якому ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира НОМЕР_1. Відповідач є споживачами послуг, які надає позивач. Однак вартість наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідач не сплачує, унаслідок чого в останнього за період з 20 вересня 2014 року по 20 лютого 2016 року виникла заборгованість у розмірі 803 грн 24 коп., інфляційні втрати у розмірі 159 грн 06 коп. та 3 % річних у розмірі 19 грн 56 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2016 року, позовні вимоги КП «Господар» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Господар» 803 грн 24 коп. заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 159 грн 06 коп. інфляційних втрат та 19 грн 56 коп. - 3 % річних. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, просить скасувати зазначені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що на балансі КП «Господар» знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1, у якому ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира НОМЕР_1.

Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлені рішеннями Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області № 43 від 29 березня 2013 року та № 158 від 15 листопада 2013 року.

У 2013-2015 роках КП «Господар» були надані наступні послуги з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території: технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж холодного водопостачання і водовідведення; освітлення місць загального користування; обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів (покрівель).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживача ОСОБА_4 за адресою: квартира АДРЕСА_1, загальна сума заборгованості відповідача станом за період з 20 вересня 2014 року по 20 лютого 2016 року становить 803 грн 24 коп., на яку нараховано інфляційній втрати в розмірі 159 грн 06 коп. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 19 грн 56 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону України обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Оскільки у ОСОБА_4 перед позивачем існує заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, то суд першої інстанції, задовольняючи позов, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача зазначених коштів з урахуванням штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України.

Разом із тим відсутність письмового договору між сторонами про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих відповідачем житлово-комунальних послуг.

На спростування наданого КП «Господар» до позовної заяви розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачем не надано будь-яких доказів.

Доводи касаційної скарги про те, що оскільки спірна квартира є приватизованою і її співвласниками є не лише відповідач, а і ОСОБА_5 та ОСОБА_6, то в силу вимог ст. 360 ЦК України на останніх також покладено обов'язок зі сплати житлово-комунальних послуг, на законність та обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень не впливають, оскільки співвласник квартири повинен нести витрати на утримання житла у повному обсязі, при цьому не позбавлений можливості стягувати з інших співвласника понесені витрати на утримання житла.

Інші доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

В.М.Коротун

О.В.Попович