Справа № 159/2882/17 Провадження №22-ц/773/1511/17 Головуючий у 1 інстанції: Восковська О.А.
Категорія: 81 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

21 листопада 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області Киця С.І., ознайомившись із апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 12 вересня 2017 року в справі за поданням старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Фіц Миколи Мойсейовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2017 року подання старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Фіц М.М., погоджене з в.о. начальника Ковельського ВДВС ГТУЮ у Волинській області Васковцем С.І. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задоволено.

Звернуто стягнення на 38/100 ідеальної частини в новоствореному об'єкті нерухомого майна, а саме - в квартирі АДРЕСА_1, право на яку визнано за ОСОБА_2 згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.01.2014 року, та право власності на яке зареєстровано в установленому законом порядку, - для виконання виконавчих листів №32713203 від 18.05.2012 року, №47375041 від 24.04.2015 року, виданих Ковельським міськрайонним судом Волинської області, відповідно, 18.05.2012 року по справі №159/6172/14ц та від 24.04.2015 року по справі №0306/1833/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на виконання виконавчих листів за зведеним виконавчим провадженням ЗВП №29220123 про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичних і юридичних осіб заборгованості на загальну суму 520912, 93 грн.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року у прийнятті заяви ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2017 року про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку відмовлено та повернуто заяву заявнику.

Боржник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції від 12 вересня 2017 року. При подачі апеляційної скарги не сплачено судовий збір.

Ухвалою судді Апеляційного суду Волинської області від 01 листопада 2017 року апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 12 вересня 2017 року у даній справі залишено без руху. Надано апелянту строк тривалістю п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали боржником ОСОБА_2 подано до апеляційного суду заяву (клопотання) про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Пільги щодо сплати судового збору передбачені ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, основною умовою для відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є майновий стан особи, що звертається до суду. Особа має довести той факт, що її майновий стан дійсно є таким, що змушує особу звернутись до суду з проханням про відстрочку, розстрочку або звільнення від сплати судового збору. На підтвердження свого майнового стану особа може подати до суду такі документи: довідку про доходи, довідку з Фонду зайнятості, пенсійного Фонду про те, що вона стоїть на обліку та не працює, тощо.

До поданого клопотання ОСОБА_2 додано довідку від 08.11.2017 року ПП «Елітавтотех», відповідно до якої ОСОБА_2 з 01.12.2011 року приступив безпосередньо до виконання обов'язків по управлінню даним підприємством, однак підприємство господарської діяльності не здійснює і винагорода з 01.12.2011 року по даний час ОСОБА_2 не виплачується, довідку від 16.03.2015 року, а також копіїї відповідей на запит від 24.01.2017 року, 13.11.2017 року до Ковельського міськрайонного центру зайнятості Волинської області, диплом МТ №705470 від 25.06.1990р., якими доводяться неодноразові звернення боржника до зазначеного органу з метою працевлаштуватись, за сприянням у працевлаштуванні, та відсутність попиту чи інформації на робочу силу з 2010р. по 2014р. та з 2015р. по 2016р. за наявною професією відповідної кваліфікації, відмову у наданні статусу безробітного.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Подані боржником довідки не підтверджують тієї обставини, що він не може працевлаштуватись, а лише свідчать про відсутність попиту в Ковельському міськрайонному центрі зайнятості на робочу силу за спеціальністю культурно-освітня діяльність, що відповідає спеціальності в отриманому ним 1990р. дипломі. Довідки про перебування на обліку в Ковельському міськрайонному центрі зайнятості, як безробітного, ОСОБА_2. суду не надано, а також і відповідних звернень про допомогу чи сприяння у працевлаштуванні. Неоплата ПП «Елітавтотех» винагороди ОСОБА_2 за управління підприємством з 2011 року не є доказом важкого майнового стану боржника, оскільки він не був позбавлений можливості з 2011 року працевлаштуватись на іншу роботу, яка б оплачувалася належним чином.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не є непрацездатною особою, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, отже має можливість працювати та оплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Враховуючи, що боржником не надано доказів на підтвердження обставин неможливості сплатити судовий збір, підстав для відстрочення чи розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору не має.

При вирішенні даної заяви слід врахувати, що у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед Законом і судом. Зобов'язання по сплаті судового збору не перешкоджає доступу до правосуддя і не позбавляє права на апеляційний перегляд справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Креуз проти Польщі" (Case of Kreuz v. Poland)" від 19.06.2001 року окремо наголосив, що "характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду".

Проте, Європейський суд з прав людини при розгляді справ, пов'язаних із необхідністю сплати судового збору виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення Європейського суду з прав людини "Справа Ейрі" від 09.10.1979 року).

В даному конкретному випадку боржник не надав доказів своєї фінансової неспроможності сплатити визначену Законом суму судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно з підпунктом 2 пункту 9 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600грн.х 0,2).

Отже, при поданні апеляційної скарги боржнику слід сплатити судовий збір в розмірі 320 грн. на такі реквізити рахунку для сплати судового збору: одержувач УК у м. Луцьку 22030101, код одержувача 38009628, банк одержувача ГУДКСУ у Волинській області, код банку (МФО) 803014, рахунок одержувача 0002, призначення платежу: судовий збір за розгляд справи за поданням старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного ВДВС в Апеляційному суді Волинської області, код 02890400.

Оригінал платіжного документа подати до апеляційного суду.

Апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

У разі невиконання вимоги суду щодо сплати судового збору у встановлений строк апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Керуючись ст.82 ЦПК України та ст.ст. 5, 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати за подання апеляційної скарги на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року в даній справі відмовити.

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року в даній справі залишити без руху і надати строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя