Справа № 490/7415/16-ц
Провадження № 2/487/1989/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.08.2017 року року Заводським районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіним Д.Г, при секретарі - Плетенчук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, ОСОБА_3, третьої особи Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,-

ВСТАНОВИВ:

20.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до ОСОБА_2 з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, ОСОБА_3, третьої особи Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. До початку розгляду справи до суду надійшла заява від позивача про залучення додаткових письмових доказів по справі.

10.03.2017 р. ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва справу передано до Заводського районного суду м. Миколаєва.

У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача до суду надав заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ОСОБА_2 з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради до суду надав заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує, просив вирішити справу на розсуд суду. Відповідач ОСОБА_3 до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов визнала повністю.

Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1, є фізичною особою-підприємцем, на підставі державної реєстрації від 27.01.2014 р. запис № 2 063600, згідно КВЕД 47.78. - роздрібна торгівля іншими невживаними товарами. Свою підприємницьку діяльність здійснює в магазині з продажу автозапчастин загальною площею 109,10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 яке знаходиться в її користуванні на підставі договору оренди нерухомого або індивідуально-визначеного майна, що належить до комунальної власності, укладеного 04.07.2014 р. із ОСОБА_2 з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради. Договір підписано без права суборенди.

Станом на 27.04.2015 року, консультування клієнтів в магазині з питань якості товарів з 01.04.2015 р. здійснювала ОСОБА_3, на підставі укладеного договору про надання послуг № 01/15 від 01.04.2015 р.

27.04.2015 р. у вказаний магазин за адресою: АДРЕСА_1 прибули державні виконавці Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, провели опис всього товару, який знаходився в магазині та належить позивачеві на праві власності, про що склали акт опису та арешту майна боржника від 27.04.2015 р. по виконавчому провадженню № 44296540, яке передали на відповідальне зберігання ОСОБА_3

Опис майна проведено в межах виконавчого провадження №44296540, яке знаходиться на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби м. Миколаєва відносно боржника ОСОБА_3. Стягувачем за вказаним провадженням є ОСОБА_2 з використання та розвитку майна Миколаївської міської ради.

Прибувши на місце, державні виконавці вважали, що товар, який знаходиться у магазині належить консультанту ОСОБА_3 на праві власності, у зв'язку із чим товар описано та арештовано.

Під час проведення процедури опису та арешту майна, було порушено порядок щодо перевірки власника майна. Крім того, на момент вилучення, товар не оцінювався.

Позивачем надано письмові докази походження товару, зазначеного у акті опису та арешту майна боржника від 27.04.2015 р. та прав власності позивача на нього, що свідчать про придбання позивачем товару у постачальників для подальшої реалізації в магазині.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог шляхом визнання права власності позивача на майно, зазначене у акті опиту та арешту майна боржника від 27.04.2015 р. та зняття з нього арешту.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, ОСОБА_3, третьої особи Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, зазначене в акті опису та арешту майна боржника та додатків до нього від 27.04.2015 р., складеного державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Бусорою Олександрою Василівною у виконавчому провадженні № 44296540, та зняти з нього арешт.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у відповідності до ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Д.Г. Нікітін