Справа №471/1308/16-ц 17.10.2017 17.10.2017 17.10.2017
Провадження №22-ц/784/2228/17
Справа № 2/467/76/17
Провадження №22-ц/784/2228/17 Головуючий першої інстанції: Явіца І.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду: Самчишина Н.В.
Ухвала

Іменем України

17 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

із секретарем судового засідання - Шагаєм О.А.,

за участю:

- позивача ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2017 року, постановлену за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5, про визнання права особистої приватної власності на квартиру,

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання спільною сумісною власністю подружжя квартири АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності на ? частку цієї квартири.

Уточнюючи позовні вимоги, на підставі заяви від 09 березня 2017 року, позивач просив визнати за ним право особистої приватної власності на вищезазначену квартиру та її витребування з володіння відповідача.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2017 року залучено ОСОБА_5 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 законними представниками ОСОБА_5

Ухвалою цього ж суду від 15 вересня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати вищевказану ухвалу та направити справу для розгляду до суду першої інстанції у новому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, його представника, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, у судові засідання 29 серпня і 15 вересня 2017 року позивач не з'явився. Про зазначені судові засідання ОСОБА_2 був належним чином сповіщений, що підтверджується наявними в матеріалах справи розпискою та повідомленням про вручення поштових рекомендованих відправлень (а.с.215, 232) та не заперечується позивачем. Із заявою про розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_2 до суду не звертався.

За таких обставин, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд обґрунтовано залишив позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду, що не перешкоджає позивачу в подальшому звернутися до суду з таким позовом.

При цьому, сама по собі фінансова неможливість позивача повторно сплатити судовий збір не є безумовною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Вимоги позивача про те, що суд, на його думку, розглянув клопотання про забезпечення позову та про зупинення провадження у справі з порушенням процесуального порядку, не можуть розглядатися при вирішенні законності та обґрунтованості ухвали суду про залишення заяви без розгляду, тому є необґрунтованими.

Не спростовують висновку суду і неявка представників позивача в судові засідання, з вказаних ними причин, оскільки закон надає право суду залишати позов без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання незалежно від причин його неявки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду і вважає доводи апеляційної скарги про обмеження права на суд безпідставними, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: О.І. Галущенко

П.П. Лисенко