АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Ладиченко С.В.
№22-ц/796/130/2017 Доповідач - Борисова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Пікуль А.А.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АКОН-140» - Куркотової Наталії Вікторівни на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року по справі за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АКОН-140» до ОСОБА_2, який є правонаступником ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_3 в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги за період з березня 2013 року по лютий 2016 року на загальну суму 9348,09 грн. та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилався на те, що відповідач користується в повному обсязі житлово-комунальними послугами, плату за утримання житла та за послуги з утримання будинку та прибудинкової території вносив не у повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2016 року у задоволенні позову ОСББ «АКОН- 140» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у позові про стягнення з відповідача вартості послуг з централізованого опалення будинку та з утримання будинку та прибудинкових територій, представник позивача ОСББ «АКОН-140» - Куркотова Н.В. подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просила скасувати в цій частині рішення суду та ухвалити нове яким задовольнити позов в частині стягнення з відповідача вартість послуг з надання теплової енергії та послуг по утриманню будинку та прибудинкових територій в сумі 3687,42 грн.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги вказувала, що відповідач зобов'язаний сплачувати вартість спожитої теплової енергії незважаючи на наявність чи відсутність у нього договору із позивачем та його членством в ОСББ за тарифами, що встановлені НКРЕКП.

Зазначала, що розрахунок тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкових територій, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869. Листом від 20.12.2011 року №697 Голосіївська районна в м. Києві держадміністрація зобов'язала позивача надати до Управління цінової політики відповідні документи, для встановлення тарифів в установленому порядку. Після надання позивачем Управлінню складових тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розрахованих згідно з постановою КМУ від 01.06.2011 року №869, комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» №4 зробив для позивача розрахунок тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкових територій. Цей тариф склав 4,0782 грн. за квадратний метр житлового приміщення.

21.03.2013 року загальні збори ОСББ «АКОН-140» прийняли рішення про визначення нового розміру тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкових територій в розмірі 4,07 грн. за 1 кв.м житлового приміщення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСББ «АКОН-140» апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити та одночасно зазначив, що розмір заборгованості відповідача за період з березня 2013 року по лютий 2016 року становить 5117,36 грн.

Апеляційним судом відповідно до ст.37 ЦПК України у зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 залучений до участі у справі його правонаступник - ОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з підстав його недоведеності, оскільки позивачем не надано доказів порядку розрахунку тарифів та методики, а також протоколи зборів, позачергових зборів та загальних зборів членів ОСББ «АКОН - 104» на яких були вирішенні питання тарифів носять сумнівний характер щодо їх правомочності.

Проте, колегія суддів не погоджується в повній мірі з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду в частині відмови у стягненні з відповідача вартості послуг за охорону будинку та відрахувань до резервного фонду об'єднання не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 був власником квартири АДРЕСА_1 з квітня 2003 року по 21.09.2016 року.

21.09.2016 року ОСОБА_3 подарував квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Відповідно до довідки виданої ОСББ «АКОН - 140» 05.02.2015 року ОСОБА_3 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 11.10.2002 року.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АКОН-140» засновано згідно рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано Голосіївською у місті Києві державною адміністрацією 05.09.2002 року.

У своїй діяльності ОСББ керується Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання обслуговувати та проводити поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території, надавати інші послуги, а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги у строки та на умовах, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Згідно з ст.10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління є загальні збори його членів до виключної компетенції яких, також належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розміру внесків та платежів членами об'єднання, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов'язковим для всіх співвласників.

Відповідно до ч.3 ст.17 вищезазначеного Закону ОСББ вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів.

За частинами 5 та 8 ст.22 цього Закону у разі якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управління, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг.

Отже відповідно до наведених вимог чинного законодавства, особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, однак не є членом цього об'єднання, зобов'язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об'єднання наділено правом у разі не здійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» та ОСББ «АКОН - 140» 01.10.2003 року укладено договір № 530077 на постачання теплової енергії у гарячій воді, за п.2.2.1. договору енергопостачальна організація зобов'язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року в кількості та обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору.

За договором №03350/4-01 від 11.11.2003 року укладеного між ВАТ «АК «Київводоканал» та ОСББ «АКОН - 140» на послуги водопостачання та водовідведення за яким постачальник в особі ВАТ «АК «Київводоканал» забезпечує постачання питної води, а ОСББ «АКОН - 140» сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленому в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Частиною 5 ст.13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ «АКОН - 140» підготувало договори (а.с.92, 97-98, 100, 101 т.1) про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, про відносини власників житлових приміщень та управителя, додаткову угоду про сприяння в отриманні послуг з централізованого опалення, додаткову угоду про внески до резервного фонду Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АКОН-140».

Також, в додаток до договорів були надані розрахунки щомісячних платежів за обслуговування квартири та умови розрахунків за водопостачання та водовідведення за показниками квартирних приладів споживання холодної та гарячої води.

Проте договори та розрахунки ОСОБА_3 не були підписані.

Не зважаючи на не укладення договору, позивач надавав ОСОБА_3 послуги з опалення та з утримання будинку та прибудинкової території.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Згідно з ст.13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частини загального майна об'єднання має право звернутися до суду для стягнення нарахованих платежів в судовому порядку.

Заперечення відповідача надані в суді першої інстанції щодо відсутності між сторонами договірних відносин про надання житлово-комунальних послуг, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки не укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє відповідача від обов'язку сплачувати за надані послуги.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року № 6-59цс13.

Щодо визначення порядку розрахунку тарифів та методики за якими визначена сума заборгованості, то слід зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 затверджено розрахунок тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкових територій.

Листом від 20.12.2011 року №697 Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація зобов'язала позивача надати до Управління цінової політики документи для встановлення тарифів в установленому порядку.

Після подання ОСББ «АКОН -140» Управлінню цінової політики складових тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які розраховані згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869, комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» №4 здійснено для ОСББ «АКОН -140» розрахунок тарифу на такі послуги, який складав 4,0782 грн. за 1 кв.м житлового приміщення.

21.03.2013 року було проведено позачергові загальні збори ОСББ «АКОН - 140» на яких було прийнято рішення про визначення внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,07 грн. за 1 кв.м, що нараховується співвласникам пропорційно площі приміщення, що знаходиться у їх власності.

Оскільки рішення загальних зборів ОСББ «АКОН -140» від 21.03.2013 року яким встановлено розмір внеску (тарифу) є чинним у суду першої інстанції не було підстав ставити під сумнів таке рішення, оскільки воно в судовому порядку не визнано недійсним.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Відповідно до ст.ст.66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статичну та іншу звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального та поточних ремонтів та утримання, забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13.

Крім того, обов'язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення ч.1 ст.11 ЦК України про те, що цивільні права та обов'язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч.3 ст.6, ст.ст.627, 630 ЦК України та ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 року №6-110цс12, який відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п.10.5 Статуту ОСББ власники житлових чи нежитлових приміщень, розташованих у межах одного житлового комплексу, які не є членами об'єднання, та орендарі укладають з об'єднанням договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території та надання послуг.

В матеріалах справи (а.с.37 т.1 ) наявні складові тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869.

Відповідно положень Порядку формування на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року, калькуляційною одиницею розрахунку нормативних витрат є 1 кв. метр загальної площі, що перебуває у власності або у наймі фізичної чи юридичної особи.

Таким чином, місячний розмір внеску відповідача становить:

75,66 (кв.м) х 4,07 (грн. за 1 кв.м) = 307,94грн.

Щодо тарифу на послуги централізованого опалення колегія суддів зазначає, що вказаний тариф є регульованим та встановлюється Національною комісією, що здійснює державнерегулювання у сферах енергетики та комунальних послугах.

Згідно з п.11 постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Відповідно до п.12 постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу).

В матеріалах справи наявні розрахунки тарифу на послуги централізованого опалення за період з березня 2013 року по лютий 2016 року на основі прийнятих Національною комісією постанов.

На підставі рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №757 від 18.06.2014 року незалежно від наявності засобівобліку теплової енергії нарахування плати населенню за послуги централізованого опалення повинні здійснюватися з початку опалювального періоду (друга половина жовтня 2014 року) і лише в опалювальний період.

Законом України «Про теплопостачання» визначено, що тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

З викладеного вбачається , що ОСББ «АКОН-140» не формує розміру обов'язкового до сплати платежу за послуги теплопостачання, а є колективним замовником (посередником) послугтеплопостачання. Розмір платежу обраховується КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» на підставі поданих постачальником (ПАТ «Київенерго») даних.

Як вбачається з матеріалів справи у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 встановлено засіб вимірювальної техніки для визначення кількості спожитої теплової енергії, а саме теплолічильник ТЕРМ -2 , що підтверджується актом про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи № від 03.06.2011 року, актом встановлення пломб на приладах комерційного обліку споживача №6414 від 30.10.2014 року, актом на опломбування №51 від 14.01.2015 року, актом на опломбування №485 від 28.08.2015 року (а.с.131,133, 134,135 т.2).

Також, факт постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку, балансоутримувачем якого є позивач теплопостачальною організацією підтверджується актами приймання-передачі товарної продукції з березня 2013 року по грудень 2015 року (а.с.136 - 151 т. 2).

При цьому, розрахунок розміру використаної теплової енергії ОСББ «АКОН -140» обчислювався КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» та підтверджується обіговими відомостями за період з березня 2013 року по лютий 2016 року.

3 наданого розрахунку заборгованості по квартирі АДРЕСА_1 вбачаться, що власник вказаного приміщення ОСОБА_3 в період з квітня 2013 року по лютий 2016 року в повному обсязі не сплачував кошти за надані йому послуги, а тому заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території і за централізоване опалення за вказаний період становила 5117,36 грн.

За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні позову в цій частині, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового, про задоволення позову в цій частині позовних вимог.

Також, слід зазначити, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

З наданої суду апеляційної інстанції приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рафалович-Полегойко В.Ф. копії спадкової справи №3/2017 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем майна є його син - ОСОБА_2, який прийняв спадщину - грошові вклади, що знаходяться: в установі філії - Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» в розмірі 190000 грн.; в АТ «ПроКредитБанк» в розмірі 55425,15 грн.; в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в розмірі 31147,83 грн.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Частина 5 цієї ж статті вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона лежить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

За таких обставин, сума боргу, яка виникла у ОСОБА_3 має бути стягнута з його правонаступника - ОСОБА_2, як особи, що прийняла спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_3, оскільки вона не перевищує вартість майна одержаного у спадщину.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

А тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 279 грн. 52 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АКОН-140» - Куркотової Наталії Вікторівни задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, та за послуги з надання централізованого опалення скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АКОН-140» заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, та за послуги з надання централізованого опалення за період з квітня 2013 року по лютий 2016 року в розмірі 5117 грн. 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АКОН-140» судовий збір в розмірі 279 грн. 52 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді