УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі - ПАТ «ДБ Сбербанк Росії») про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12 серпня 2014 року за реєстровим №6320, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» про звернення стягнення на житловий будинок літ. «Н» загальною площею 967,6 кв. м, житловою площею 303,6 кв. м, розташований по АДРЕСА_1, який належить на праві власності позивачу, в рахунок погашення кредитного боргу ТОВ «БК «Ахіград-Буд» перед ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» у сумі 4 568 927 грн.

Позивач послався на порушення нотаріусом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні ним виконавчого напису, оскільки нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, і не врахував, що сума заборгованості, зазначена у вимозі, не відповідає сумі, визначеній у виконавчому написі. Крім того, позивач послався на те, що у виконавчому написі неправильно указані його паспортні дані.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалю апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що, оскільки для вчинення виконавчого напису відповідачем ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» були подані нотаріусу всі необхідні документи, перелік яких передбачено Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а тому оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. у відповідності до вимог передбачених ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДочірнійБанк Сбербанку Росії», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова