УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк», за касаційною скаргою ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що 7 жовтня 2014 року ним було направлено на адресу відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва заяву про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2014 року у справі за його позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» (далі - ПАТ «КБ «Південкомбанк») про стягнення з останнього на його користь грошових коштів за договором банківського вкладу від 19 грудня 2013 року у розмірі 31 777 доларів 96 центів США, та виданого на підставі зазначеного рішення, виконавчого листа від 30 вересня 2014 року. Заява була отримана відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва 6 листопада 2014 року. 11 листопада 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва відкрито виконавче провадження. 20 січня 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного правління юстиції м. Києва винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із відкликанням банківської ліцензії та ліквідацією банку-боржника ПАТ «КБ «Південкомбанк». ОСОБА_4 зазначив, що такі дії державного виконавця є неправомірними, оскільки початок процедури ліквідації банку не припиняє зобов'язання сторін.

З урахуванням зазначеного, просив визнати дії відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції м. Києва щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 20 січня 2015 року неправомірними, скасувати винесену постанову про закінчення виконавчого провадження, винесену щодо виконавчого провадження, розпочатого на підставі виконавчого листа від 30 вересня 2014 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та його представник - ОСОБА_5 просять скасувати ухвали районного та апеляційного судів, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та постановити нову ухвалу.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходили із того, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена державним виконавцем відповідно до норм ч. 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про прийняття 24 вересня 2014 року Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку - боржника та надіслано виконавчий документ до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

С.П. Штелик