Справа № 180/1906/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Нанічкіної Н.М.,

з секретарем - Ганоченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду із вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Амвросіївка Донецької області. Свою заяву заявниця обґрунтовує тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа в м.Марганець Дніпропетровської області та фактично мешкав по АДРЕСА_1 У серпні 2017 року ОСОБА_2 поїхав на тимчасово окуповану територію в м.Амвросіївка Донецької області, але через хворобу у вересні потрапив у лікарню і там ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер. У лікарні їй було видане лікарське свідоцтво про смерть, на підставі якого 13 жовтня 2017 року вона отримала свідоцтво про смерть зразка ДНР. 02 листопада 2017 року вона звернулася до відділу ДРАЦС в м.Марганець, щоб отримати свідоцтво про смерть українського зразка, але їй було в тому відмовлено.

Встановлення факту смерті необхідно їй для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 та отримання одноразової допомоги на поховання.

Заявниця у судове засідання не з'явилися, надала суду заяву про розгляд заяви у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа була повідомлена про час та місце розгляду справи в телефонному режимі, просили розглядати справу без участі представника відділу державної РАЦС, рішення по справі залишили на розсуд суду.

Відповідно до ст.257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Матеріалами справи підтверджується, що заявниця ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 згідно довідки від 10 травня 2017 року № 596, виданої управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області має статус внутрішньо переміщеної особи з адміністративно-територіальної одиниці України - з м.Амвросіївка Донецької області, і проживав в АДРЕСА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 помер в м.Амвросіївна, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 68, виданим Анвросіївською центральною лікарнею ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Причина смерті - злоякісне новоутворення сечового міхура, стан після комбінованого лікування.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом запису актів громадянського стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції НОМЕР_1 дата видачі 13 жовтня 2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Амвросіївка Амвросіївського району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 282.

Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовив заявниці в реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 не пред'явлені документи про смерть встановленого зразка.

Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними.

Таким чином, на даний час заявниця не має можливості зареєструвати факт смерті чоловіка.

Відповідно до положень ч.2 ст.49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч.8 п.1 ст.256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку.

Статтею 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-І/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545; в) лікарське свідоцтво про пренатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров'я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Оскільки заявник не може надати органу РАЦС для державної реєстрації смерті свого чоловіка та отримання свідоцтва про смерть документів встановленого зразка, відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року підставою для реєстрації факту смерті може бути рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Дослідивши всі надані заявником докази, які підтверджують факт смерті ОСОБА_2, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, місце настання смерті: Україна, Донецька область, місто Амвросіївка.

Рішення допустити до негайного виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати заявнику та органу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Н. М. Нанічкіна