УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, за касаційною скаргоюОСОБА_4 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до якого останній отримав споживчий кредит у розмірі 37 300 доларів США строком до 03 червня 2015 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків за користування ним. На забезпечення виконання кредитних зобов'язань між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір поруки від 03 червня 2008 року № 208722. Позичальник належним чином не виконував зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 23 676,17 доларів США, що еквівалентно 219 769 грн 34 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитом та процентам у розмірі 23 676,17 доларів США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 219 769 грн 34 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до якого останній отримав споживчий кредит у розмірі 37 300 доларів США строком до 03 червня 2015 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків за користування ним. На забезпечення виконання кредитних зобов'язань між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір поруки від 03 червня 2008 року № 208722. Позичальник належним чином не виконував зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 23 676,17 доларів США.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 554 ЦК Українивстановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Враховуючи, що відповідачі порушили умови виконання кредитного договору, суди зробили обґрунтований висновок, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

Посилання заявника на те, що судами не враховано сплату ним коштів за кредитним договором за квитанціями від 11 березня 2009 року на суму 350 доларів США; від 24 листопада 2009 року на суму 373,36 доларів США; від 24 грудня 2009року на суму 362,42 доларів США; від 25 листопада 2013 року на суму 300 доларів США спростовується розрахунком заборгованості, у якому вказані суми зараховані як погашення відсотків за користування кредитом (а. с. 23, 26).

Доводи касаційної скарги про те, що підпис на зворотному повідомленні про отримання повістки у суді першої інстанції не належить ОСОБА_5, а є підробленим, не підтверджені належними доказами, а до повноважень суду касаційної інстанції не входить встановлення справжності підпису отримувача поштової кореспонденції.

Посилання на неправильність розрахунку відсоткової ставки було предметом дослідження у суді апеляційної інстанції, про що зазначено у мотивувальній частині ухвали апеляційного суду. Крім того, при перегляді заочного рішення відповідачі мали можливість надати докази на спростування вимог позивача на свої заперечення. Протягом розгляду справи відповідачі не заперечували про отримання кредиту.

Інші доводи касаційної скарги не є такими, що не перевірялися при перегляді рішення апеляційним судом, на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Іваненко Ю.Г. Леванчук А.О.