АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2580/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2017 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінк» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Сфінк», звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач безпідставно розпоряджався статутним капіталом підприємства - нежитловими приміщеннями загальною площею 451,9кв.м. в літ. «А-10» по Гімназійній набережній (Червоношкільна набережна ), б.16 в м. Харкові, шляхом забезпечення позову через ухвали судів та відчуженням права користування вказаними нежитловими приміщеннями, внаслідок чого товариство частково припинило свою економічно діяльність, що спричинило збитки.

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на відшкодування спричинених збитків 21508,70 дол. США, що складає 1118000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2017 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Сфінк» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на ті самі обставини, на які посилався в суді першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт спричинення відповідачем позивачу збитків, протиправність поведінки відповідача та причинний звязок між діями відповідача та збитками.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судом встановлено, що за змістом розділу 9 статуту ТОВ «Сфінк», для забезпечення діяльності товариства учасник створює статутний капітал у розмірі 172000 грн., що формується за рахунок майна, нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: м. Харків, Червоношкільна набережна, 16.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Зі змісту ст. 1166 ЦК України вбачається, що єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Таким чином, єдиною підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає такі елементи, як шкода, протиправність поведінки, причинний зв'язок між ними, а також за виключенням передбачених законом випадків, вина заподіювача шкоди, тобто відшкодуванню підлягає тільки та шкода, яка є об'єктивним наслідком протиправної дії чи бездіяльності.

Доведення факту завдання реальних збитків та втрати доходів, які б особа могла отримати, якщо її право не було б порушено, а також причинний зв'язок між цією шкодою та діями відповідача в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається на позивача.

Представник ТОВ «Сфінк» в обґрунтування спричинених збитків посилається на те, що товариству згідно із статутом належить на праві власності нежитлові приміщення загальною площею 451,9 кв.м. в літ. «А-10» по Гімназійній набережній, якими незаконно розпоряджався відповідач, а саме 24.12.2014 року безпідставно, без відповідного Акту приймання-передавання майна і без оформлення прав власності продавця і покупця відчужив право користування приміщеннями, внесеними засновником до уставного фонду ТОВ «Сфінк», Махпурат Ібгарімовій. Позивач вважає, що при оформленні цього незаконного правочину ОСОБА_1 отримав від покупця грошові кошти, які в гривневому еквіваленті на цей час становлять 21508,70 долл. США. Зазначені збитки позивач і просить стягнути з відповідача.

За ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Реєстрація речових прав на нерухоме майно здіснюється у відповдіності до положень ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За положеннями ст. 2 Закону єдиною системою, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав є Державний реєстр речових прав на нерухоме майно .

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав вбачається, що ТОВ «Сфінк» не був зареєстрований власником нежитлових приміщень загальною площею 451,9кв.м. в літ. «А-10» по Гімназійній набережній (Червоношкільна набережна ), б.16 в м. Харкові.

Матеріали справи не містять належних та допустимимх доказів того, що неправомірним діями відповідача позивачу завдана майнова шкода у визначеному ним розмірі.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Ібгарімова Махпурат набула право власності на нерухоме майно, а саме на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою : м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 16 на підставі договору купівлі продажу від 23.12.2014 року (т. 1, а.с 63-64)

Доказів того, що вказаний договір визнаний недійним матеріли справи не містять.

Позивач вказує, що відповідача багато разів ініціював в суді забезпечення позовів шляхом накладення арешту на майно, що належить до статутного фонду позивача.

Відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову передбачено ст. 155 ЦПК України.

Між тим, доказів причинного звязку між забезпеченням позову та збитками позивача з огляду на їх розмір та обґрунтування матеріали справи не містять .

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Підстав, передбаченихст.309 ЦПК України для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфінк» - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_2