29 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа - Управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на землю,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, на рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_5, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа - Управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на землю.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 05 серпня 2012 року
є членом садового товариства «Олімп-1» та користується земельною ділянкою площею 0, 05 га на території Озерської сільської ради, за межами населеного пункту АДРЕСА_1
На підставі рішення Бородянської районної державної адміністрації
від 26 жовтня 2012 року № 1164 отримав дозвіл на виготовлення технічної документації та виготовив проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у його власність.
З 03 вересня 2014 року державний кадастровий реєстратор управління держземагенства у Бородянському районі ОСОБА_7 відмовив йому
у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки в межах його земельної ділянки знаходиться земельна ділянка ОСОБА_5
Ураховуючи наведене, позивач просив визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_5, скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки.
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від

13 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року рішення Бородянського районного суду Київської області від

13 грудня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції,

з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено порушення його прав на земельну ділянку, не надано доказів відведення позивачу, як члену садового товариства земельної ділянки у користування з визначенням її меж та розмірів, перебування в межах цієї земельної ділянки відповідача.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 05 червня 2012 року по 20 березня 2014 року ОСОБА_4 був членом садового товариства «Олімп-1» та з 01 березня 2009 року строком на 5 років орендував приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується копією рішення СТ «Олімп-1» МСТ «Озера-15» від

05 серпня 2012, копією довідки від 07 серпня 2012 року, копією протоколу засідання членів СТ «Олімп» від 20 березня 2014 року, договором оренди.

Розпорядженням Бородянської районної державної адміністрації

від 26 жовтня 2012 року № 1164 ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0, 05га для ведення садівництва у садовому товаристві «Олімп-1» МСТ «Озера», яка розташована на території Озерської сільської ради, за межами населеного пункту с. Озера Бородянського району Київської області та відповідно до нього розробив технічну документацію.

Постановою Київського окружного адміністративногосуду від

30 березня2016 року встановлено, що наказом Головного управління Держземагентва у Київській області від 14 жовтня 2013 року затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва гр. ОСОБА_5 на території С/Т «Озера-15» Озерської сільської ради Бородянського району Київської області, а також надано

у власність гр. ОСОБА_5 земельну ділянку загальною площею 0, 0727 га для ведення із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території С/Т «Озера-15» Озерської сільської ради Бородянського району Київської області.

Рішенням від 03 вересня 2014 року державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Бородянському районі Київської області відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру за заявою позивача, у зв'язку з тим, що в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати знаходиться інша земельна ділянка.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції встановив, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виникнення у нього прав на спірну земельну ділянку, а надання Бородянською районною державною адміністрацією дозволу на розробку проекту землеустрою не свідчить про виникнення таких прав, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 березня

2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа - Управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на землю залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко