Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1315/16-ц Головуючий у 1-й інст. Пасічний Т. З.
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2,

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_4С звернувся до суду з позовом. Просив визнати за ним право власності на 1/3 частину земельної ділянки по вул.Партизанській, 15 в с.Квітневе Коростишівського району площею 0,5835 га., кадастровий номер :01:003:0149, 1/3 частину земельної ділянки площею 0,25 га. за цією ж адресою, кадастровий номер :01:003: 0148, 1/3 частину земельної ділянки площею 3,23 в умовних кадастрових гектарах,1/3 частину будинку по вул.Партизанській,15 в с.Квітневе Коростишівського району Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 06.02.2015 року помер його батько ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина на вказане вище нерухоме майно, яке він заповідав всім дітям. Він та відповідачі ОСОБА_8 і ОСОБА_6 є дітьми померлого спадкодавця, а ОСОБА_3 - його дружиною. Всі спадкоємці прийняли спадщину. Між сторонами існує спір щодо розміру частки кожного спадкоємця у спадковому майні, що спонукало позивача звернутися до суду.

Рішенням Коростишівського районного суду від 19 квітня 2017 року позов задоволено.Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: вул.Партизанська,15 в с.Квітневе, Коростишівського району, Житомирської області, площею 0,5835 га., кадастровий номер :01:003:0149, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та 1/3 частину земельної ділянки площею 0,25га., яка знаходиться за адресою: вул.Партизанська,15 в с.Квітневе, Коростишівського району, Житомирської області, кадастровий номер :01:003:0148, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 1/3 частину земельної ділянки площею 3,23 в умовних кадастрових гектарах, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1/3 частину будинку №15, який знаходиться по вул.Партизанській с.Квітневе Коростишівського району Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлого 06.02.2015 року.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеного рішення з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що визнання позову відповідачами прийняте судом незаконно, оскільки це порушує її права як спадкоємця, який має право на обов»язкову частку в спірному спадковому майні.

Під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2015 року помер ОСОБА_7, якому на час смерті згідно свідоцтв про право на спадщину, державних актів та сертифіката про право на земельну частку (пай) належало нерухоме майно: земельна ділянка по вул.Партизанській,15 в с.Квітневе, Коростишівського району Житомирської області площею 0,5835 га., кадастровий номер :01:003:0149, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,25 га. по вул.Партизанській,15 в с.Квітневе, Коростишівського району Житомирської області, кадастровий номер :01:003:0148, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель; земельна ділянка площею 3,23 в умовних кадастрових гектарах, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; будинок №15 по вул.Партизанській в с.Квітневе Коростишівського району Житомирської області.

Померлий спадкодавець ОСОБА_7 все своє майно заповідав дітям: ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, про що 06.09.2012 року був посвідчений заповіт.

Окрім того, судом встановлено, що спадкодавець перебував у шлюбі із ОСОБА_3 Шлюб розірваний рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.11.1977 року, проте свідоцтво про розірвання шлюбу жоден із подружжя не одержував. Тобто, в силу ст.44 КпШС УРСР шлюб не вважається розірваним в установленому законом порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі (в тому числі і ОСОБА_3К.) визнали позов.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з»ясування всіх обставин справи.

Так, в матеріалах справи містяться заяви відповідачів про визнання позову ОСОБА_4 (а.с.50-52).

Разом з тим, суд не врахував, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд може ухвалити рішення про задоволення позову у разі визнання відповідачем позову лише за наявності для того законних підстав. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно зі ст.1241 ЦК України непрацездатна вдова спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24), є непрацездатною у розумінні ст.ст.1,26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час його смерті, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.03.2017 року.Інші спадкоємці за заповітом також прийняли спадщину в установленому законом порядку (а.с.58).

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Із змісту постанови нотаріуса від 10.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 подала заяву про відмову від прийняття спадщини після закінчення шестимісячного строку, визначеного ст.1270 ЦК України.

Тобто, суд першої інстанції, прийнявши заяву ОСОБА_3 про визнання позову, не звернув уваги на те, що визнання позову суперечить закону та порушує права сторони у спорі.

Разом з тим, сторонами подано на затвердження апеляційному судові проект мирової угоди, умови якої вони просять затвердити та у зв»язку із цим закрити провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК мирова угода укладається з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов»язків сторін та предмета позову.

Затверджуючи умови мирової угоди, суд зобов»язаний перевірити чи не суперечать її умови закону і не порушують права сторін та повноваження представника сторони на укладання такої угоди (ч.ч.5,6 ст.175 ЦПК).

В даному випадку сторони погодили, що спірне спадкове майно буде оформляти на себе позивач та у зв»язку з цим просили визнати за останнім право власності на все майно.

Умови мирової угоди підписані сторонами та представниками і не суперечать закону, скільки спадкоємці не позбавлені можливості розпорядитися належним їм майном на свій розсуд та укласти угоду про зміну часток належного їм спадкового майна (ст.ст.8,1267 ЦК).

За наведених обставин апеляційний суд вважає можливим затвердити умови мирової угоди.

У зв»язку із визнанням мирової угоди, суд на підставі п.4 ч.1 ст.205 ЦПК закриває провадження у справі та роз»яснює сторонам, що відповідно до ст.206 ЦПК повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст.209,175,303,304,205,206,307,310,313-315 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2017 року скасувати.

Визнати мирову угоду, укладену сторонами у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно на наступних умовах: визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлого 06.02.2015 року, право власності на:

земельну ділянку, яка знаходиться по вул.Партизанській,15 в с.Квітневе Коростишівського району Житомирської області площею 0,5835 га., кадастровий номер :01:003:0149, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства;

земельну ділянку площею 0,2500 га. по вул.Партизанській,15 в с.Квітневе Коростишівського району Житомирської області, кадастровий номер :01:003:0148, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель;

земельну ділянку площею 3,23 в умовних кадастрових га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

житловий будинок №15 по вул.Партизанській в с.Квітневе Коростишівського району Житомирської області.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 на грошову компенсацію за їх частку у спадковому майні не претендують.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: