Справа № 329/591/17
Провадження № 2-о/329/29/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Силаєвої Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Заявник) звернулася до суду з позовом про встановлення факту смерті її матері - ОСОБА_2, яка померла на тимчасово окупованій території України.

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Кіровське (Хрестівка) Донецької області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією України, померла її мати ОСОБА_2 однак, заявник не має можливості зареєструвати факт смерті та отримати свідоцтво про смерть своєї матері, оскільки документи, що підтверджують такий факт видані нелегітимними органами, які утворені «Донецькою Народною Республікою» та фактично діють на території м. Кіровське (Хрестівка) Донецької області.

Заявник в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала клопотання, в якому просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань не надав.

Представник заінтересованої особи Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань не надав.

В судовому засіданні були досліджені в якості доказів: копія паспорта заявника ОСОБА_1, виданого Кіровським МВ УМВС України в Донецькій області 22.04.2003, серії НОМЕР_1 та копія її ідентифікаційного номеру; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3, виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області 08.09.2016, серія НОМЕР_2; копія лікарського свідоцтва про смерть за № 15 від 19 січня 2016 року виданого, на мові оригіналу, «Республиканским бюро судебно-медицинской экспертизы ДНР»; довідка про причину смерті за № 15 від 19.01.2016 видана, на мові оригіналу, «Республиканским бюро судебно-медицинской экспертизы ДНР»; копія паспорта ОСОБА_2, виданого Кіровськм МВ УМВС України в Донецькій області, серії НОМЕР_3 та копія її ідентифікаційного номеру; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2, виданого, на мові оригіналу, «Кировским городским отделом записи актов гражданского состояния Государственной Регистрационной палаты Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» від 20 січня 2016 року серії НОМЕР_4; копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, за № НОМЕР_5; копія заповіту ОСОБА_2 від 12.03.2008, засвідченого державним нотаріусом Кардашевською М.В.; фотознімки місця поховання ОСОБА_2; відмова у проведенні державної реєстрації смерті виданої Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану від 13.06.2017 № 15.14-93/2222.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків.

Заявниця ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області 08.09.2016, серія НОМЕР_2 та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за № НОМЕР_5, а також копією заповіту від 12 березня 2008 року, засвідченого державним нотаріусом Кардашевською М.В.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Кіровське (Хрестівка) Донецької області померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією лікарського свідоцтво про смерть за № 15 від 19 січня 2016 року виданого, на мові оригіналу, «Республиканским бюро судебно-медицинской экспертизы ДНР» та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2, виданого, на мові оригіналу, «Кировским городским отделом записи актов гражданского состояния Государственной Регистрационной палаты Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» від 20 січня 2016 року серії НОМЕР_4.

Причина смерті ОСОБА_2 - церебральний атеросклероз обтяжений гострим порушенням мозкового кровообігу в лівій півкулі головного мозку по ішемічному типу, що підтверджується копією довідки про причину смерті за № 15 від 19.01.2016 виданої республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР.

Відповідно до ч.ч.2,3,4 Цивільного кодексу України актом цивільного стану є смерть особи. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Згідно п.ґ ч. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Частиною 8 п. 1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.1 ст.257 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ч.1 ст. 257-1 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч.2 ст. 257-1 Цивільного процесуального кодексу України справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Постановою Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17 березня 2015 року № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, у тому числі й місто Кіровське (Хрестівка) Донецької області.

Щодо прийняття до уваги в якості доказів: копії лікарського свідоцтво про смерть за № 15 від 19 січня 2016 року виданого , на мові оригіналу, «Республиканским бюро судебно-медицинской экспертизы ДНР», копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2, виданого, на мові оригіналу, «Кировским городским отделом записи актов гражданского состояния Государственной Регистрационной палаты Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» від 20 січня 2016 року серії НОМЕР_4, довідки про причину смерті за № 15 від 19.01.2016 видана, на мові оригіналу, «Республиканским бюро судебно-медицинской экспертизы ДНР», суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих органами і установами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.8.ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись, статтями 209, 212, 214, 215, 256, 257, 367 ЦПК України України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту смерті - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лука Немирівського району Вінницької області України і визначити дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Хрестівка (Кіровське) Донецької області України.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Богослов