Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2017 р. Справа153/1151/17

Провадження2/153/396/17-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із даним позовом. Вказала, що 04 грудня 2002 року у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області померла її мати ОСОБА_3. Вона є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлої матері. Однак в нотаріальній конторі їй було відмовлено у оформлені спадщини, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, по скільки сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено. З метою захисту своїх спадкових прав вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким визнати за нею право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву за вхід.№6215 від 03.10.2017 року з клопотанням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№6676 від 18.10.2017 року за підписом сільського голови, в якій просить суд справу слухати у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, просять їх задовольнити.

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі свідоцтва про народження серії І-АМ №369463 виданого повторно 04 липня 2017 року судом встановлено, що позивачка є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.7). Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ №424734 виданого 03 лютого 1980 року судом встановлено, що позивачка після реєстрації шлюбу своє прізвище «Беднарська» змінила на прізвище чоловіка «Гурін»(а.с.5). Із свідоцтва про смерть серії 1-АМ №182295 виданого 10 грудня 2002 року судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 04 грудня 2002 року у місті Ямпіль Вінницької області (а.с.6). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №285/02-31 від 07.09.2017 року судом встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) КСП «Промінь» села Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 04 грудня 2002 року у місті Ямпіль Вінницької області у звязку із відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого на імя спадкодавця(а.с.8). Із місцевої газети «Ямпільські вісті» вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0455758 виданий на імя ОСОБА_3 втрачено (а.с.9).

Дослідивши докази, які містяться у матеріалах цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач посилається на Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року в яких зазначено, що відповідно до п.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР.

Відповідно до абз.2, 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу України РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Судом було встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася до 01 липня 2003 року, тому дані правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР (ред.1963 року) чинним на час відкриття спадщини.

Слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, а саме прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини) або подача державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач не зверталася у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, окрім того, не надано доказів, які б свідчили про те, що позивач вчинила дії щодо прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року), а тому у відповідності зі ч.2 ст.548 ЦК УРСР в ред.1963 року вважається такою, що не прийняла спадщину.

Враховуючи те, що позивач своєчасно та у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не надала суду жодних доказів її фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, тому суд не може вважати позивача спадкоємцем який прийняв спадщину.

Окрім того, позивачка просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 04 грудня 2002 року у місті Ямпіль Вінницької області. Проте, із матеріалів справи вбачається, що матірю позивачки є ОСОБА_4 (а.с.7), що ставить суд під сумнів наявність родинних відносин між ними, а саме що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, яка померла 04.12.2002 року у місті Ямпіль Вінницької області та входить до першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 04.12.2002 року у місті Ямпіль Вінницької області. Тому суд вважає, що відсутні встановлені законом підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Враховуючи зазначене вище, позивач всупереч зазначених положень Закону не довела обставини, на які посилалася, як на підставу своїх вимог про визнання права власності на спадкове майно, а відтак правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 60, 64, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.549, 553, 555 ЦК УРСР в ред.1963 року, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

В И Р І Ш И В :

У задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М. Дзерин