РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1824/17

24 жовтня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Олійник П. В.

розглянувши в м.Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини від всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач покликається на те, що з 01.06.2003 року по 24.09.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем не спілкується, тому не може вирішити питання про належне утримання дочки. Відповідач завершив сплату аліментів на утримання старшої дочки, його матеріальний стан змінився в кращу сторону, тому зявилися підстави для збільшення розміру аліментів. Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток.

Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, за вірне прийняти визнання відповідачем позову.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ГЮ № 181356, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції від 13.08.2004 року. У свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 записаний батьком. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24.09.2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно ч.3 ст. 181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), а також те, що відповідач позов визнав, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 1/2 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією.

На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,88,174,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст. 141, 180,181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити їх в розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проіндексованому згідно чинного законодавства, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5