Справа № 524/5702/17
Провадження № 2/524/2309/17
09.11.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Рибалки Ю.В.,
при секретарі - Денисенко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою, просила суд стягнути із ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6632,88 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.07.2014, з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Однак, відповідач рішення суду не виконує, аліменти не сплачуває і допустив значну заборгованість.
Позивач у судове засідання не зявилась, попередньо надала до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.
Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.07.2014, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Незважаючи на обов'язок сплати аліментів, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.11.2016 становить 6632,88 грн.
Згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, тобто пеня може нараховуватись тільки на ту суму заборгованості, яка виникла після 01 січня 2004 року.
Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість по аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому співвідношенні. Якщо боржник в цей час не працював заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості.
Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.
В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від нього причин, оскільки відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс-13, яка є обов'язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, зазначено порядок нарахування пені за несплату аліментів, а саме: оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Згідно довідки про заборгованість зі сплати аліментів Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області сума пені за період з липня 2014 року по жовтень 2016 року розрахована судом кожен місяць окремо та складає 7288,50 грн.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Таким чином, загальна сума пені за період з липня 2014 року по жовтень 2016 року в межах заявлених вимог у сумі 6632,88 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 79, 81, 84, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 194, 196 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6632 (шість тисяч шістсот тридцять дві) грн. 88 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Автозаводським районним судом м. Кременчука за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Автозаводського районного суду м. Кременчука протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд, якщо заяву не було подано.
Суддя Ю.В. Рибалка