У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, публічного акціонерного товариства «Златобанк», Фермерського господарства «Зоря», ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: Юр'ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину щодо припинення реєстрації обтяження нерухомого майна та визнання недійсним припинення обтяження нерухомого майна, визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок грошових сум сплачених замість боржника за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - на рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину щодо припинення реєстрації обтяження нерухомого майна та визнання недійсним припинення обтяження нерухомого майна, визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок грошових сум сплачених замість боржника за кредитним договором.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6 посилався на те, що 10 квітня 2014 між ПАТ «Златобанк» та ФГ «Зоря» було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит, який становить 15 000 000 грн з кінцевою датою повернення кредиту не пізніше 08 квітня 2015 року включно та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25,5% річних.

10 квітня 2014 року між ним та ПАТ «Златобанк» було укладено договір поруки, згідно з яким він поручився перед кредитором та зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником ФГ «Зоря» своїх боргових зобов'язань у повному обсязі.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 27 травня 2014 року між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_7 було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно з п. 1.1 якого цей договір забезпечує виконання зобов'язань у частині ліміту кредитної лінії, що становить 4 000 000 грн., які випливають з укладеного між боржником ФГ «Зоря» та ПАТ «Златобанк» кредитного договору № 63/25/14-KL від 10.04.2014 року та додаткових угод до нього.

Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки предметом такої є таке нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 175, 9 кв. м., житловою площею 82, 6 кв. м., з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 59, який належить іпотекодавцю ОСОБА_7 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 29 травня 2012 року, яке (право власності) зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 квітня 2014 року, при цьому ринкова вартість предмета іпотеки становить 646 080 грн.; - земельна ділянка площею 0,20 га, розташована за адресою АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим НОМЕР_1, що належить іпотекодавцю ОСОБА_7 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого 18 жовтня 2010 року відділом Держкомзему у Юр'ївському районі, право власності на яку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 квітня 2014 року, при цьому ринкова вартість предмета іпотеки становить 12 278 грн.

Зазначав, що у зв'язку з неможливістю виконання своїх зобов'язань ФГ «Зоря» за вищевказаним кредитним договором, ПАТ «Златобанк» 30 січня 2015 року здійснено договірне списання заборгованості за рахунок його коштів у розмірі 8 908 293 грн 06 коп.

Відтак, виконавши грошові зобов'язання за кредитним договором замість боржника, позивач вважав, що до нього, відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України, перейшли усі права кредитора за кредитним договором, в тому числі і ті, що забезпечували його виконання, зокрема права іпотекодержателя, при цьому, згідно з умовами п. 3.4.1. договору іпотеки, іпотекодержатель у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, звернути стягнення на предмет іпотеки.

Однак, на підставі письмової заяви керуючої Павлоградським відділенням ПАТ «Златобанк» ОСОБА_9 від 23 лютого 2015 року державним нотаріусом Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області було припинено обтяження майна переданого в іпотеку у вигляді заборони відчуження такого. Позивач вказував, що заява керуючої Павлоградським відділенням ПАТ «Златобанк» ОСОБА_9 від 23 лютого 2015 року є нікчемним одностороннім правочином, оскільки відповідно до постанови правління НБУ України від 13 лютого 2015 року № 105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13 лютого 2015 року за № 30 прийнято рішення про запровадження з 14 лютого 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк».

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю та такі повноваження набуває уповноважена особа Фонду.

На момент подачі заяви нотаріусу керуючою Павлоградським відділенням ПАТ «Златобанк» ОСОБА_9, а саме 23 лютого 2015 року, в ПАТ «Златобанк» вже була введена тимчасова адміністрація та уповноваженою особою Фонду було призначено ОСОБА_11, а відтак, ОСОБА_9 станом на 23 лютого 2015 року не мала повноважень подавати таку заяву нотаріусу, в зв'язку з чим, вчинений нею правочин є нікчемним та не потребує, відповідно до вимог ст. 215 ЦК України, визнання його недійсним, при цьому, відповідно до вимог ст. 216 ЦК України, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь - якою заінтересованою особою. За викладених вище обставин, припинення Юр'ївською державною нотаріальною конторою обтяження майна переданого в іпотеку, що мало місце 23 лютого 2015 року, на думку відповідача, має бути визнано недійсним, як таке, що не має законного підґрунтя.

Крім того, позивач зазначав, що 15 травня 2015 року з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що об'єкти нерухомого майна, які є предметом іпотеки, а зокрема, житловий будинок та земельна ділянка, розташовані по АДРЕСА_1, що належали іпотекодавцю ОСОБА_7 були відчужені останньою за договорами купівлі - продажу вказаного майна від 09 квітня 2015 року за № 181 та № 182 відповідно, при цьому власником вказаного майна став відповідач ОСОБА_8

Позивач вказував, що вказані договори мають бути визнані судом недійсними, оскільки саме до нього перейшли всі права іпотекодержателя і вказане речове право має бути захищене.

Посилаючись на вищезазначені обставини, керуючись ст. ст. 589, 590, 610 ЦК України, ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку» позивач просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину щодо припинення реєстрації обтяження нерухомого майна переданого в іпотеку на підставі заяви керуючої Павлоградським відділенням ПАТ «Златобанк» ОСОБА_9, що надійшла нотаріусу 23 лютого 2015 року та визнати недійсним припинення Юр'ївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області обтяження нерухомого майна переданого в іпотеку у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою АДРЕСА_1; визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, що був укладений 09 квітня 2015 року за № 181 між ОСОБА_7 та ОСОБА_8; визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1, що був укладений 09 квітня року за № 182 між ОСОБА_7 та ОСОБА_8; в рахунок стягнення грошових сум сплачених замість боржника за кредитним договором в розмірі 8 908 293 грн 06 коп. звернути стягнення на зазначений предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України «Про виконавче провадження», з початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - просить скасувати оскаржувані судові рішення із ухваленням нового рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що згідно кредитного договору № 63/25/14-KL, укладеного 10 квітня 2014 року між ПАТ «Златобанк» та ФГ «Зоря», кредитодавець в порядку та на умовах встановлених цим кредитним договором, надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору (п. 1.1 ст. 1 договору). При цьому, кредитодавець надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, який становить 15 000 000 грн з кінцевою датою повернення кредиту не пізніше 08 квітня 2015 року включно (п. 1.4 ст. 1 договору) та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25, 5% річних (п. 1.5 ст. 1 договору).

10 квітня 2014 року між ПАТ «Златобанк» та позивачем ОСОБА_6 було укладено договір поруки за № 63/25/14-KL/Р-1, відповідно до якого позивач ОСОБА_6 поручився перед кредитором та зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником ФГ «Зоря» своїх боргових зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором від 10 квітня 2014 року № 63/25/14-KL.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 27 травня 2014 року між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_7 було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно з п. 1.1 якого цей договір забезпечує виконання зобов'язань в частині ліміту кредитної лінії, що становить 4 000 000 грн., які випливають з укладеного між боржником ФГ «Зоря» та ПАТ «Златобанк» кредитного договору від 10 квітня 2014 року № 63/25/14-KL та додаткових угод до нього.

Відповідно до п. 1.2 договору предметом іпотеки є житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 175, 9 кв. м., житловою площею 82, 6 кв. м., з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 59, який належить іпотекодавцю ОСОБА_7 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 29 травня 2012 року, при цьому ринкова вартість предмета іпотеки становить 646 080грн.; земельна ділянка площею 0,20 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим НОМЕР_1, що належить іпотекодавцю ОСОБА_7 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого 18 жовтня 2010 року відділом Держкомзему у Юр'ївському районі, при цьому ринкова вартість предмета іпотеки становить 12 278 грн.

Заборгованість ФГ «Зоря» за кредитним договором від 10 квітня 2014 року № 63/25/14-KL перед ПАТ «Златобанк», що підлягала сплаті станом на 30 січня 2015 року, становила 8 925 208 грн 42 коп., в тому числі 8 549 900 грн - заборгованість по кредиту, 185 169 грн 76 коп. - заборгованість по простроченим відсоткам, 173 223 грн 30 коп. - заборгованість по нарахованим відсоткам, 16 915 грн 36 коп. - пеня за прострочення виконання зобов'язань (т. 1 а.с. 36).

У зв'язку з неможливістю виконання своїх зобов'язань ФГ «Зоря» за вищевказаним кредитним договором, ПАТ «Златобанк» 30 січня 2015 року здійснено договірне списання заборгованості за рахунок коштів поручителя ОСОБА_6 на підставі п. 3.1.2 договору поруки № 63/25/14-KL/P-1 від 10 квітня 2014 року та п. 6.6 договору застави майнових прав № 63/25/14-KL/S-1 від 10 квітня 2014 року, що укладені між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_6, а саме:

- з рахунку НОМЕР_4 в сумі 441 066 грн 40 коп.;

- з рахунку НОМЕР_5 в сумі 32 489 грн 86 коп.;

- з рахунку НОМЕР_6 в сумі 5 544 033 грн 24 коп.;

- з рахунку НОМЕР_7 в сумі 155 817 грн 12 коп.;

- з рахунку НОМЕР_8 в сумі 2 734 886 грн 44 коп.

Всього, з метою погашення заборгованості за кредитним договором від 10 квітня 2014 року №63/25/14-KL, здійснено списання на рахунок НОМЕР_9 - 8 908 293 грн 06 коп., в тому числі заборгованості по кредиту - 8 549 900 грн., по простроченим відсоткам - 185 169 грн 76 коп., по нарахованим відсоткам - 173 223 грн 30 коп. (т.1 а.с.36, 33-35, 104).

Станом на 09 лютого 2015 року заборгованість ФГ «Зоря» за кредитним договором становила 16 915 грн 36 коп. по сплаті пені (т. 1 а.с. 121).

30 січня 2015 року між ПАТ «Златобанк» та ФГ «Зоря» укладено договір про розірвання кредитного договору № 63/25/14-KL від 10 квітня 2014 року, відповідно до якого сторони домовились про розірвання кредитного договору з 30 січня 2015 року та з цієї дати не мають одна до одної жодних претензій щодо виконання ними своїх зобов'язань за кредитним договором.

04 лютого 2015 року керуючою Павлоградським відділенням ПАТ «Златобанк» ОСОБА_9 на адресу державного нотаріуса Юр'ївської держнотконтори ОСОБА_12 було направлено повідомлення про виконання ФГ «Зоря» своїх зобов'язань за кредитним договором, з проханням виключити записи з Державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що є предметом іпотеки за договором від 27 травня 2014 року, реєстровим № 343 у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (запис про обтяження житлового будинку № 5802720, запис про обтяження земельної ділянки № 5805214, запис про іпотеку житлового будинку № 5805929, запис про іпотеку земельної ділянки № 5806599), при цьому вказана заява зареєстрована Юр'ївською держнотконторою 23 лютого 2015 року за вхідним № 56/01-16 (т. 1 а.с. 61).

З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 23 лютого 2015 року вбачається, що обтяження предмету іпотеки припинені державним нотаріусом Юр'ївської держнотконтори Дніпропетровської області 23 лютого 2015 року, в зв'язку з поданням уповноваженою особою ПАТ «Златобанк» м. Київ ОСОБА_9 заяви від 23 лютого 2015 року.

09 квітня 2015 року нерухоме майно, яке було предметом іпотеки, відповідачем ОСОБА_7 відчужене, а зокрема стосовно останнього укладені договори купівлі - продажу за № 181 і № 182 відповідно та власником майна є відповідач по справі ОСОБА_8 (т. 1 а. с. 133 - 135, 237 - 253, т. 2 а. с. 1 - 21 ).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що наслідки, передбачені ст. 556 ЦКУкраїни йумовамидоговору поруки щодопереходу всіх правкредитора допоручителявнаслідок повного виконанняпоручителем зобов'язання, забезпеченогопорукою, ненастали, атомуу позивачаяк поручителяне виниклоправа на пред'явлення зворотної вимоги до боржника(відповідача).

Проте погодитися з таким висновком судів не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя

За змістом вимог ч. ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Правовийаналіз норм ч. ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, щонаслідки, передбачені в ційнормі, настають лише вразі повноговиконання поручителем забезпеченогопорукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Ухвалюючи рішення та зазначаючи, що зобов'язання за кредитним договором позивачем було виконано не у повному обсязі, суди попередніх інстанцій в розумінні ч. ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України не дали оцінки укладеному між ПАТ «Златобанк» та ФГ «Зоря» договору про розірвання кредитного договору, відповідно до якого у сторін немає жодних претензій щодо виконання ними своїх зобов'язань за кредитним договором. Також не врахували, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються, то, відповідно, поручитель немає правових підстав для погашення заборгованості у вигляді пені після розірвання договору.

Крім того, суди попередніх інстанцій, зазначаючи, що позивачем не надано доказів про те, що банк уступив поручителю свої права кредитора не звернули уваги на те, що підставою заміни кредитора є юридичний факт виконання третьою (поручителем) зобов'язання боржника. При цьому, ця заміна здійснюється автоматично в силу прямої вказівки закону (ч. 2 ст. 556 ЦК України), а тому жодних інших дій для переходу прав від кредитора до поручителя, який виконав зобов'язання за боржника, вчиняти не потрібно. У такому разі судам слід оцінити положення договору іпотеки про перехід прав іпотекодержателя до позивача.

Порушення судами при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу вимог ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова