Справа № 237/1814/17
Провадження № 2/237/1271/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.10.17 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Курахівської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: КП «Міська служба єдиного замовника», Служба у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Курахівська міська рада звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_5, ОСОБА_6.

У судове засідання представники позивача, відповідача та треті особи не з'явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Орган опіки та піклування Мар'їнської райдержадміністрації Донецької області подав до суду заперечення проти задоволення позовної заяви, посилався на недопустимість визнання неповнолітніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У комунальній власності територіальної громади м. Курахове знаходиться жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Курахівської міської ради від 25.10.2006 № У/11 - 28 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Курахове житлового фонду ВАТ «Донбасенерго».

Статтею 30 ЖК Ради народних депутатів, їх виконавчі і розпорядчі органи наділені повноваженнями щодо здійснення державного контролю за використанням схоронністю житлового фонду.

Рішенням Курахівської міської ради від 09.04.2003 № 1У/ 11 - 2 «О создании КП «Кураховская городская служба єдиного заказника» на підставі законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про підприємства в Україні», створене комунальне підприємство «Міська служба єдиного замовника» (далі - КП «МСЄЗ»).

Пунктом 2.3 Статуту Комунального підприємства «Міська служба єдиног замовника» зазначені основні напрями діяльності Підприємства, у т.ч. утримання та обслуговування житлового фонду, що належить Власникові, забезпечення його збереження та належної експлуатації.

09.12.2016 року до Курахівської міської ради надійшов лист від КП «МСЄЗ» № 1407 від 07.12.2016 року, яким повідомляють, що наймачі жилого приміщення у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 - 2 не проживають.

У жилому приміщенні № 2 (жила площа - 13, 0 кв. м., загальна - 29, 1 кв.м вищезазначеного гуртожитку з 22.05.2007 року на цей час зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_16 р. н., - глава родини зареєстрована 18.10.1994 року; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11 р. н., - син, зареєстровани 18.10.1994 року;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12. н., - дочка, зареєстрован 25.06.1997 року;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_13 р. н., - дочка, зареєстрована 18.10.1994 року; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_14 р. н., - онука, зареєстрована 08.06.2011 року; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_15 р. н., - онук, зареєстрований 08.06.2011 року, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника» (далі КП «МСЄЗ») № 922 від 06.02.2017, але достатньо тривалий час не проживає.

Жиле приміщення не приватизоване, що підтверджується довідкою (витяг з особового рахунку) КП «МСЄЗ» від 06.02.2017 № НОМЕР_1.

Зазначену квартиру ОСОБА_7 отримала на підставі ордеру на жиле приміщення № 4207 у вересні 1994 року на склад родини - 3 чол.: ОСОБА_7 - глава родини; ОСОБА_2 - син; ОСОБА_8 - дочка.

Але, відповідачі за місцем реєстрації не мешкають більше ніж шість місяців. Цей факт підтверджується актом перевірки факту вселення сторонніх осіб у жилі приміщення гуртожитків по АДРЕСА_2 від 26.01.2017 складений членами робочої групи, створеної розпорядженням міського голови від 05.01.2017 № 4 - р, у складі спеціаліста 1 категорії юридичного відділу Курахівської міської ради - ОСОБА_9, спеціаліста 1 категорії відділу з питань архітектури та житлового комунального господарства Курахівської міської ради - ОСОБА_10 та техніків - наглядачів комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника» ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у присутності мешканки кімнати № 1 - ОСОБА_13.

Зі слів ОСОБА_13 з травня 2016 року у спірному житлі проживає ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

Жиле приміщення не використовується наймачами за призначенням, комунальні послуги не сплачуються. Згідно довідки КП «МСЄЗ» (копія особового рахунку) № НОМЕР_2 від 06.02.2017 року заборгованість по квартирній платі і комунальним платежам станом на 01.02.2017 р. становить 21 766 грн. 47 коп.

У відділенні поштового зв'язку на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_16 р. н., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11 р. н., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12. н., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_13 р. н., зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_4, рекомендована кореспонденція в період з 01.01.2016 року по 06.03.2017 року не надходила, що підтверджується листами центру поштового відділення № 10 Українського державного підприємства поштового зв'язку«Укрпошта» від 06.03.2017 року № 256, 257, 258, 259.

Позивач вказує, що фактично ОСОБА_4 із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкають у приватному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_5 що підтверджується актом від 27.03.2017, складеним головою вуличного комітету ОСОБА_16 у присутності свідків: ОСОБА_17, який проживає у АДРЕСА_6 та ОСОБА_18, який проживає у АДРЕСА_7

Причину, з якої відповідачі не мешкають у жилому приміщенні № 2 жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не можна вважати поважною.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Відповідно до статті 6 Житлового кодексу (далі ЖК) жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян. Тобто житлові приміщення мають строго цільове призначення. Такий підхід закону обумовлеї зберігающеюся нестачею житла та його особою соціатьною значимістю.

Відповідно до статті 10 ЖК громадяни зобов'язані дбайливо ставитися ; будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилим приміщенням. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися на шкоду інтересам суспільства.

Згідно підпункту 5 пункту 7 Правил користування жилими приміщенням затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 наймач зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень технічного обладнання. Пунктом 11 зазначених Правил наймачі приміщень житлові будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 189 ЖК передбачено відповідальність за неналежне використані житлового фонду та інші порушення житлового законодавства. Підставою юридичн відповідальності є винна протиправна поведінка деліктоздатної особи.

Порушення обов'язку використовувати жиле приміщення для проживання варто розглядати як протиправну поведінку особи, що спричиняє настання для неї несприятливих майнових наслідків.

Подібною протиправною поведінкою заподіюється шкода правопорядку цілому, житловим відносинам як таким.

Якщо наймач фактично не використовує жиле приміщення за йоі призначенням, тобто для постійного проживання, то настають певні правові наслідкі які залежать від причини його відсутності.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.8 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодекс України» роз'яснено, що Відповідно до ст. 107 ЖК ( 5464-10 ) наймач або член йоі сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користувань жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладенн трудового договору на невизначений строк тощо).

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються всупереч призначенню цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій (ч. 5 ст. 9 ЖК).

Принцип правових умов захисту прав усіх суб'єктів права власності закріплено ст. 386 ЦК України, яка в розвиток положень ст. 13 Конституції України встановлює, що «держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності».

Частина 3 статті 47 Конституції України закріплює, що ніхто не може бут примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Вона має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

Отже, стаття 72 Житлового кодексу України передбачає можливість визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням унаслідок відсутності понад установлені законом строки в судовому порядку. При цьому тимчасова відсутність повинна бути безперервною. Разом із тим поява особи лише для вигляду до уваги не береться.

Як зазначалося раніше, відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_5, ОСОБА_6, за місцем реєстрації не мешкають з травня 2016 року, що перевищує 6 місяців.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу переміщення і вільному у виборі місця проживання в Україні», особа може бути знята з реєстрації на підставі рішення суду про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до абзацу 4 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.85 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК.

Керуючись ст. 9, 71, 72, 107, 167, 189 ЖК України, ст. 317, 319, 383, ч. 2 ст. 386, 405, 4016 ЦК України, ст. 10,11,60,209,213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Курахівської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: КП «Міська служба єдиного замовника», Служба у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, яка діє в своїх інтересах і інтересах ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням АДРЕСА_8

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 17.10.17 року