Головуючий суду 1 інстанції - Чернобривко Л.Б.
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 415/114/17
Провадження № 22ц/782/393/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Коротенка Є.В.,

суддів: Коновалової В.А., Яреська А.В.,

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу Комунального закладу "Лисичанська централізована бібліотечна система" на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 12 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу "Лисичанська централізована бібліотечна система" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу "Лисичанська централізована бібліотечна система" (далі - КЗ "Лисичанська ЦБС") та, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, просила зобов'язати відповідача поновити її на роботі в бібліотеці - філія № 7 КЗ «ЦБС» відділу культури Лисичанської міської ради на посаді завідуючої та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу до моменту відновлення на роботі.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 15.10.2014 року вона відповідно до наказу № 98-к від 10.10.2014 року була прийнята на посаду завідуючої бібліотекою - філією № 7 КЗ «Лисичанська ЦБС». 09 грудня 2016 року її, згідно наказу № 97-к, було звільнено з роботи за ст.40 ч.3 КЗпП України - за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Своє звільнення вважає незаконним, оскільки жодних дисциплінарних проступнків вона не вчиняла. Тому вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 12.05.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до КЗ "Лисичанська ЦБС" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу були задоволені. Суд вирішив:

- поновити ОСОБА_2 на посаді завідуючої бібліотекою філією № 7 КЗ «Лисичанська ЦБС» з 09.12.2016 року;

- стягнути з КЗ «Лисичанська ЦБС» середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 21096 грн.60 коп., без урахування податків та обов'язкових платежів;

- допустити рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 4319 грн. 78 коп. до негайного виконання;

- стягнути з КЗ «Лисичанська ЦБС» на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн..

Не погодившись із вказаним рішенням, КЗ "Лисичанська ЦБС" звернувся до суду з апеляційною скаргою на нього, вважає його незаконним, необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до КЗ "Лисичанська ЦБС" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу КЗ "Лисичанська ЦБС" такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про поновлення на роботі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено систематичного невиконання позивачем своїх обов'язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Крім того, як зазначив суд у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, відповідачем не доведено, з яких конкретно правових підстав позивач звільнена з роботи - за порушення своїх обов'язків, визначених посадовою інструкцією завідуючого бібліотеки - філії № 7 КЗ «Лисичанська ЦБС» чи обов'язків, передбачених Правилами внутрішнього трудового розпорядку КЗ «Лисичанська ЦБС».

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом.

Згідно із ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У відповідності до положень ч.1 та ч.2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Приписами пунктів 22, 23 Постанови № 9 від 06.11.1992 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за

пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи

застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на

нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не

більше одного року.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі наказу № 98-к від 10.10.2014 року працювала на посаді завідуючої бібліотекою-філією № 7 КЗ «Лисичанська ЦБС» з 10.10.2014 року ( а.с.5).

В період її роботи на вказаній посаді до позивачки були застосовані дисциплінарні стягнення:

-наказом № 50 від 19.10.2016 року ОСОБА_2 оголошено догану за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції завідуючої бібліотеки-філії ( а.с. 34);

-наказом № 51 від 03.11.2016 року ОСОБА_2 оголошено догану за неналежне та неякісне виконання посадових обовязків ( п.2.5,2.6,2.7,2.1-0 розділу 2 посадової інструкції) завідуючої бібліотекою-філією для дітей № 7 ( а.с.35);

-наказом № 52 від 16.11.2016 року ОСОБА_2 оголошено догану за порушення п.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ( абзац 9.11) ( а.с.36).

Жоден із вказаних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 в установленому законом порядку до цього часу не оскаржила, вони не скасовувалися та не змінювалися, а тому є дійсними.

Відповідно до п.2.3 посадової інструкції завідувача бібліотеки - філії для дітей № 7 КЗ Лисичанська ЦБС», затвердженої директором КЗ «Лисичанська ЦБС» 15.01.2015 року, позивачка під час її роботи на вказаній посаді зобов'язана була інформувати по телефону директора в разі виникнення ситуації, при якій завідуюча запізнюється на роботу до початку робочого дня або не може прибути на роботу з поважних причин (хвороба, смерть близьких родичів або за форс-мажорними обставинами: аварія, пожежа і т.д.). Також повинна була отримувати дозвіл від директора КЗ «Лисичанська ЦБС» на вибуття з бібліотеки в робочий час з будь-яких питань щодо роботи поза межами бібліотеки, інформувати директора та підлеглих про час виходу, місце знаходження і час, коли планує повернутися на робоче місце.

Крім того, п.2.3 вказаної посадової інструкції встановлено обов'язок відповідача дотримуватися виробничої і трудової дисципліни.

З вказаною інструкцією ОСОБА_2 була ознайомлена, про що поставила особистий підпис (а.с.38-39).

Також пунктом 4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, затвердженого протоколом № 1 від 05.01.2006 року зборів трудового колективу КЗ «Лисичанська ЦБС», встановлено, що працівник закладу, крім іншого, зобов'язаний:

-виконувати роботу, визначену трудовим договором, із підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку (ст.21 КЗпП), а також, як зазначено у ст.139 цього Кодексу, він повинен працювати чесно і сумлінно;

-своєчасно, до початку роботи, прибути на робоче місце та приготуватися до виконання трудових обов'язків; почати роботу відповідно до діючого режиму робочого дня;

-знаходитися на робочому місці впродовж робочого дня, за винятком перерви на харчування;

-при виході з бібліотеки в робочий час з будь-яких питань працівники зобов'язані отримати дозвіл керівника, а також проінформувати про час виходу, місце знаходження і час, коли планує повернутися на робоче місце;

-сумлінно виконувати свої трудові обов'язки, покладені на них відповідно до трудового договору та посадовою інструкцією (а.с.40-43).

У відповідності до графіка роботи КЗ «Лисичанська ЦБС» на осінньо-зимовий період 2016-2017 років, для бібліотеки - філії № 7 було встановлено робочий день працівника - з 8:00 час. до 16:00 час. (а.с.37).

01 грудня 2016 року було виявлено відсутність на робочому місці ОСОБА_2 в бібліотеці-філії № 7 КЗ «Лисичанська ЦБС» без відома керівництва, починаючи з 8 год. 00 хв. по 9 год. 57 хв. Тим самим було відтерміновано початок раніше запланованої перевірки діяльності бібліотеки.

Також було виявлено відсутність на своєму робочому місці 05 грудня 2016 року о 8 годині 35 хвилин.

Оскільки ОСОБА_2 порушила приписи п.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку та п.2.3 своєї посадової інструкції, враховуючи попередні її притягнення до дисциплінарної відповідальності, адміністрація КЗ «Лисичанська ЦБС» в порядку ст.43 КЗпП України звернулась до первинної профспілкової організації, членом якої є працівник - Профспілкового комітету КЗ «Лисичанська ЦБС» з поданням про отримання згоди на звільнення позивачки з посади за статтею 40 ч.3 КЗпП України - за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с.46-47).

Рішенням Профспілкового комітету КЗ «Лисичанська ЦБС» від 09.12.2016 року подання директора КЗ «Лисичанська ЦБС» було задоволено та надано дозвіл на звільнення завідувачої бібліотеки - філії для дітей № 7 КЗ «Лисичанська ЦБС» ОСОБА_2 за статтею 40 ч.3 КЗпП України - за систематичне невиконання без поважних причин своїх посадових обов'язків, покладених на неї трудовим договором і Правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с.48-50).

Вказане рішення первинної профспілкової організації оскаржене не було та є чинним.

Факт відсутності ОСОБА_2 на робочому місці у вказаний час 01 грудня 2016 року в повній мірі підтверджено матеріалами справи (зокрема, комісійно складеним актом про відсутність працівника на робочому місці (а.с.53) та поясненнями свідків) і не спростований позивачкою.

При цьому ОСОБА_2, як порушнику трудової дисципліни, було запропоновано надати відповідні письмові пояснення, які вона надавати відмовилася (а.с.52).

Будь-яких поважних причин відсутності позивачки на робочому місці 01 грудня 2016 року з 8 год. 00 хв. по 9 год. 57 хв. не встановлено.

При таких обставинах, приймаючи до уваги наявність раніше застосованих до ОСОБА_2 дисциплінарних стягнень за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку (що не втратили юридичної сили за давністю та не зняті достроково), враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, з огляду на положення ст.148 КЗпП України, адміністрація КЗ «Лисичанська ЦБС» обгрунтовано, у відповідності до закону, наказом № 97-к від 09.12.2016 року звільнило позивачку з займаної посади за п.3 ст.40 КЗпП України.

При цьому суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання позивача на недостовірність посадової інструкції завідувача бібліотеки - філії для дітей № 7 КЗ Лисичанська ЦБС», затвердженої директором КЗ «Лисичанська ЦБС» 15.01.2015 року, та на наявність протиріч між її змістом та змістом посадової, затвердженої директором КЗ «Лисичанська ЦБС» 15.10.2014 року (а.с.108), оскільки вказана інструкція прийнята пізніше і будь-яких доказів її недостовірності або фальсіфікації суду не надано.

При таких обставинах, на думку колегії суддів Апеляційного суду Луганської області, суд першої інстанції дійшов помилкового та необгрунтованого висновку про звільнення позивачки без законної підстави та про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до КЗ "Лисичанська ЦБС" про поновлення на роботі.

При цьому посилання суду першої інстанції на те, що наказ про звільнення позивача №97-к від 09.06.2016 року не містить посилання на попередні накази № 50 від 03.11.2016 року, № 51 від 03.11.2016 року та № 52 від 16.11.2016 року про оголошення позивачу догани за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни є безпідставним та спростовується безпосередньо змістом наказу (а.с.6).

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то вони також не можуть бути задоволені судом, оскільки у даному випадку є похідними від позовних вимог в частині поновлення на роботі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, згідно із п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України -невідповідність висновків суду обставинам справи, а відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України - порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на наведені обставини, а також з урахуванням положень п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 12.05.2017 року скасувати, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до КЗ "Лисичанська ЦБС" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального закладу "Лисичанська централізована бібліотечна система" задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 12 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Комунального закладу "Лисичанська централізована бібліотечна система" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення, однак його може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: