Ухвала іменем україни
05 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, про визнання батьківства й зміну прізвища та по батькові малолітньої дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом та просив визнати його батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; змінити прізвище дитини із «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», а по батькові - із «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що із жовтня 2005 року до червня 2013 року ОСОБА_3 проживав однією сім'єю із ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилася донька. Реєстрація народження доньки відбулася за заявою матері й запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено за її вказівкою. Прізвище дитині визначено за прізвищем матері «ОСОБА_8», ім'я «ОСОБА_8», по батькові «ОСОБА_3».

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрований не був. Із червня 2013 року вони перестали проживати разом та вести спільне господарство, ОСОБА_4 почала чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою, а згодом ОСОБА_3 дізнався, що у доньки змінене прізвище на «ОСОБА_3», а по батькові - на «ОСОБА_3», тобто змінені дані про її батька, однак, ОСОБА_5 не є рідним батьком ОСОБА_7.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_3 батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінено прізвище ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, із «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», а по батькові із «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Зазначено, що рішення суду підлягає направленню до Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області для внесення змін до актового запису про народження від 25 липня 2008 року № 694, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить рішенням апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеній нормі рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1, виданому 25 липня 2008 року, зазначено, що батьком ОСОБА_8 є ОСОБА_9.

У актовому записі про народження від 25 липня 2008 року № 694, вчиненому відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, зазначені наступні відомості про дитину: прізвище «ОСОБА_3», ім'я «ОСОБА_8», по батькові - «ОСОБА_3», стать - жіноча, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, місце народження - Україна, область - Київська, місто - Бровари. Відомості про батька: прізвище - «ОСОБА_3», ім'я - «ОСОБА_9», по батькові -«ОСОБА_9». Відомості про матір: прізвище - «ОСОБА_3», ім'я - «ОСОБА_4», по батькові - «ОСОБА_4», дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3

24 січня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подали до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області спільну заяву про визнання батьківства (а. с. 192).

24 січня 2015 року внесено відомості до Державного реєстру актів цивільного стану та змінено відомості про дитину: «ОСОБА_3» - на «ОСОБА_3»; «ОСОБА_3» - на «ОСОБА_3»; відомості про батька: «ОСОБА_3» - на «ОСОБА_5», «ОСОБА_9» - на «ОСОБА_5», «ОСОБА_9» - на «ОСОБА_5».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, керуючись ст. ст. 122, 125, 126, 135 СК України, виходив із того, що відповідачем ОСОБА_4 визнано, що біологічним батьком доньки ОСОБА_8 є позивач ОСОБА_3 Запис про батька дитини від 25 липня 2008 року № 694 проведено відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області на підставі заяви відповідача ОСОБА_4 відповідно до ст. 135 СК України.

Подальші зміни до актового запису про народження дитини від 25 липня 2008 року № 694 щодо прізвища та батька ОСОБА_7 внесені за спільною заявою відповідачів ОСОБА_4 й ОСОБА_5 згідно із ст. 126 СК України, які, подаючи її, усвідомлювали те, що батьком дитини є ОСОБА_3

З огляду на встановлені обставини та приписи ст. 128 СК України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зазначаючи при цьому, що рішенням не порушуються права дитини.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, виходив із того, що позивачу було відомо про порушення свого права на батьківство стосовно доньки ОСОБА_6 ще у 2008 році, оскільки в свідоцтві про народження його доньки дані про батька дитини зазначено зі слів матері, а саме: що батьком є ОСОБА_9. Визначивши початком перебігу річного строку позовної давності для звернення з позовом про визнання батьківства 25 липня 2008 року, тобто день реєстрації дитини за заявою матері, беручи до уваги подану відповідачем ОСОБА_4 заяву про застосування позовної давності та з огляду на приписи ч. 4 ст. 267 ЦК України, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Проте з висновком апеляційного суду погодитися не можна з таких підстав.

За змістом ст. 122 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. ст. 122 (визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) та 125 (визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу.

Згідно із ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставами для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Застосовуючи у правовідносинах щодо визначення батьківства дитини народженої матір'ю, що не перебувала у шлюбі, наведені норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не врахував, що положення ч. 2 ст. 129 СК України щодо строку позовної давності до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки регулюють правовідносини із іншим суб'єктним складом, про що зокрема вказано у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за змістом якого особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що, оскільки апеляційний суд помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції; на порушення вимог ст. ст. 303, 316 ЦПК України не навів достатніх мотивів, за якими він вважав неправильними висновки цього суду, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі помилково скасованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року скасувати, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко