Справа № 523/8018/17
Провадження №2/523/3480/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2017 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючоїго судді - Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 5500,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач є батьком ОСОБА_4, донька проходила лікування в стоматологічному кабінеті «Стоматологічна допомога». Оскільки розширення та більший розвиток верхньої щелепи по відношенню до нижньої щелепи призвело до дистального прикусу (дисфункція змикання зубів верхньої та нижньої щелеп), для виправлення прикусу 22.04.2017р. доньці ОСОБА_3 було встановлено брикетну систему на нижній щелепі, на що було витрачено 8870 грн. Про встановлення даної системи відповідача було повідомлено листом-повідомленням від 07.04.2017р., однак він проігнорував звернення. Враховуючи те, що відповідач не надає додаткової допомоги на дитину, не приймає участі у її соціальному, духовному, моральному та фізичному розвитку, позивач змушена звернутись до суду з вищевказаним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та зазначила, що відповідач не виконує рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08.07.2016р., яке набрало законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 07.12.2016р. про стягнення додаткових витрат, повязаних з операцією та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.02.2017 р. про стягнення додаткових витрат, повязаних зі встановленням брекетної системи, в розмірі 4375,00 грн. Вона повідомляла відповідача про необхідність встановлення системи та надання допомоги, однак він не відреагував.

Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що він офіційно не працевлаштований, його заробіток має періодичний характер та складає близько 3000-4000 грн. Також ОСОБА_2 зазначив, що він не довіряє кваліфікації лікаря, яка проводила встановлення брекет-системи, і взагалі не було необхідності проводити виправлення прикусу, вартість проведення медичної процедури вважав занадто високою.

Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2. являється батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №1487.

Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Згідно з нормами ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Із наданих доказів видно, що 22.04.2017 р. позивачем було сплачено на рахунок СПД ОСОБА_5 8870 грн. за стоматологічне лікування ОСОБА_3 (фіксація брекет-системи) .

В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як визначено нормами ст.ст.58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже в частині стягнення додаткових витрат на утримання доньки, суд вважає, що такі вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі половини коштів, витрачених позивачем на лікування доньки, а саме в розмірі 4435,00 грн.

При визначені зазначеного розміру, а саме половини суми, витраченої на лікування, суд виходить із вимог ст. 141 СК України, якою передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо доцільності встановлення брекет-системи 22.04.2017р. та зауваження про недовіру кваліфікації лікаря, оскільки ОСОБА_2 розяснювалось право на представлення належних доказів на підтвердження його доводів, розяснювалось право на заявлення клопотання про призначення судової медичної експертизи та наслідки ненадання належних доказів. Оскільки відповідач своїм правом не скористався, доказів на підтвердження заперечень не надав, клопотань про призначення судової медичної експертизи не заявляв, тому його доводи є необґрунтованими.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення саме 5500 грн. позивач вказувала, що в цей розмір входять і витрати на послуги лікаря, однак на їх підтвердження не було надано належних доказів, тому в цій частині доводи позивача є необґрунтованими та не законними.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 4,5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн. .

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,213-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3) додаткові витрати на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 4435 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: