Провадження № 2/760/5371/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

05 жовтня 2017 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Хілюк І.О.

представника позивача- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, 3-і особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне територіальне управління юстиції у м.Києві про визнання парва власності на домоволодівння, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка в серпні 2017 року звернулася до суду з позовом і просить визнати за нею право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку загальною площею 207, 6 кв.м., житловою площею 110,3 кв.м. та госодарських будівель і споруд: літ.»Б», «Е», «Ж» -сараї, літ.»В»- баня, «Д», «Л», «М» - гаражі, «З»- вбиральня, №1-4- споруди.

Посилається в позові на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6, який бкв власником домоволодіння АДРЕСА_1.

Після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак їйбуло відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння на ім»я померлого.

Зазначає, що причиною цього могло бути те, що в 1988 році с.Жуляни було приєднано до м.Києва, а чоловік не переоформив праіо власності на будинок у Київському БТІ, або вони могли бути втрачені.

Зазначила, що належність будинку чоловікові підтверджується архівною довідкою архівного відділу Києво-Святошинської РДА, згідно з якою за документами архівного фонду «Жулянська сільська рада» в погосподарських книгах за 1986-1989 роки є особовий рахунок НОМЕР_1 на ім»я чоловіка.

Це відповідало діючому на той час законодавству, оскільки реєстрації у той час підлягали лише будинки у містах і селищах міського типу.

В сільській місцевості, до якої відносився на той час м/р Жуляни, оформлення індивідуальних будинків здійснювалося шляхом вчинення відповідного запису в погосподарських книгах сільської ради та відкриття особового рахунку на ім»я забудовника.

Виходячи з цього, вважає, що її померлий чоловік у порядку, встановленому на той час, набув права власності на убдинок, а тому просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час розглду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивачки, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

3-і особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися. Просять розглядати справу в їх відсутності.

Представник 3-ї особи - Головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання також не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чиноми. Про причину неявки суд до відома не поставив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06 квітня 2015 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на будинок АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після його смертів є дружина померлого - позивачка в справі та його діти - 3-і особи.

Діти померлого заявами від 24 червня 2015 року та 01 липня 2015 року відповідно відмовилися від спадщини на користь позивачки.

Постановою державного нотаріуса 9-ї Київської державної нотаріальної контори від 26 серпня 2015 року позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих докмуентів на будинок та реєстрації права власності на померлого в органах БТІ.

/ а.с. 9 - 14 /

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. 3 даного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року / втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56 /, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад було віднесено до компетенції місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення будинку в експлуатацію.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Так, постановою Верховної Ради Української РСР від 26 серпня 1988 року с.Жуляни включено до складу м.Києва.

Судом встановлено та підтверджено представником позивача, померлий чоловік позивачки право власності на будинок у Київському БТІ після передачі с.Жуляни до Територіальної громади м.Києва не зареєстрував.

В порядку, визначеному вище приведеною постановою Ради Міністрів Української РСР, сільською радою с.Жуляни питання про оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації також здійснено не було.

Пунктами 4 та 20 вище приведеної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР передбачалася обов'язкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі на підставі записів у погосподарських книгах.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до Інфрмаційного листа Вищого спеціалізованого суду Ураїни з розглядук цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-134 від 16 тавня 2013 року « Пр судову парктику розгляду цивільних справ про спадквання» при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Так, з архівної довідки Архівного відділу Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської обл. від 21 жовтня 1997 року вбачається, що в погосподарській книзі за 1986-1989 роки є особовий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_6, проживаючого по АДРЕСА_1.

26 липня 2017 року КП Київської міської ради « Кивське міське бюро технічної інвентаризації» за замовленням позивачки виготовлений технічний паспорт на будинок.

/ а.с. 4 - 8 /

Характеристика житлового будинку, викладена в Технічному паспорті, підтверджується довідкою КП Київської міської ради « Кивське міське бюро технічної інвентаризації» від 28 липня 2017 року.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що померлий чоловік позивачки в порядку, визначеному нормативними актами в період побудови будинку, набув права власнсоті на будинок, а тому він є об»єктом спадкування після його смерті.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивачки та їх задоволення.

Керуючись ст. ст.15,16, ч.2 ст.331, 1216, 1218,1258,1268 - 1270 ЦК України, Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), ст.ст. 3,4,10,11, 57-60, 209,212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку загальною площею 207, 6 кв.м., житловою площею 110,3 кв.м. та госодарських будівель і споруд: літ.»Б», «Е», «Ж» -сараї, літ.»В»- баня, «Д», «Л», «М» - гаражі, «З»- вбиральня, №1-4- споруди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: Л.А.Шереметьєва