Справа № 190/744/17
Провадження №2/190/438/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Пятихатки

Дніпропетровська область

П'ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Митошоп В.М.

за участі секретаря Пронської Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він являється власником домоволодіння №35 по вул.Чапаєва, в с.Іванівка, П»ятихатського району Дніпропетровської області. В період часу з 03.12.2014 року по 08.12.2014 рік знаходився на стаціонарному лікуванні в обласній лікарні ім.Мечникова. 05.12.2014 року бригадою електромонтерів по експлуатації розподільних мереж Саївської дільниці виконувались роботи в с.Іванівка, П»ятихатського району Дніпропетровської області по перетяжці дроту та обрізки дерев. 05.12.2014 року зазначена бригада електромонтерів зайшла на територію його подвір»я та без будь-яких повідомлень, погоджень та попереджень спиляла повністю дві деревини груші сорту «лісова красуня», які росли на території його подвір»я 10 років на відстані 3 метрів від дротів електромережі. Він являється інвалідом ІІ-ї групи за станом здоров»я ніде не працює, мав прибуток на прожиття від продажу плодів зазначених дерев груш. По питанню знищення плодових дерев бригадою електромонтерів по експлуатації розподільних мереж, звертався у різні інстанції прокуратури району, П»ятихатської міської ради, Управління топливно-енергетичного комплексу та енергозабезпечення України до П»ятихатської райдержадміністрації та Дніпропетровської обласної державної адміністрації зі скаргами стосовно неправомірних дій працівників П»ятихатського РЕМ. На що отримав відповіді , що в ході виконання обрізки дерев за адресою вул..Чапаєва,35 в с.Іванівка П»ятихатського району Дніпропетровської області було виявлено накид на дроти. З метою припинення без облікового споживання електричної енергії накид було демонтовано, та жодного роз»яснення з яких підстав було спиляно повністю дві плодові деревини не надано. Просить стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 26000,00 грн., завдану моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_3, в судовому засідання позовні вимоги не визнала в повному обсязі, надала письмове заперечення проти позову, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки 10.02.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про користування електричною енергією. Відповідно до п.2.21 договору, споживач зобов»язується не висаджувати високорослі дерева ( вище 2.5м) на садибних ділянках під перекидками від лінії 0.4кВ до будівлі. Приймати особисту участь або не перешкоджати енергопостачальнику в обрізанні гілок дерев, які ростуть на території, що належить споживачу , для забезпечення відстані не менше 1 м. від дротів повітряної лінії електромережі напругою 0.4 кВ та на відстані 2 м., для електричних ліній напругою 10 кВ. Так, 05.12.2014 р., бригадою по експлуатації розподільчих мереж Саївської дільниці дійсно виконувались роботи на ПЛ-0.4 кВ від КТП-90-2 в с.Іванівка, П»ятихатського району по перетяжці дроту і обрізанню гілок дерев по наряду допуску №1022. Роботи по обрізці гілок дерев проводились співробітниками відповідача які росли на території домоволодіння позивача, оскільки висота дерева перевищувала дозволену відстань між ним та лінією електропередачі. Співробітниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» дійсно було спиляно лише кілька гілок одного дерева, які загрожували безпечній експлуатації електричних мереж не заходячи на територію домоволодіння позивача.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 - працівники ДТЕК, кожен окремо пояснили, що 05.12.2014р. здійснювали обріз гілок дерева в с. Іванівка П"ятихатського району, та біля домоволодіння ОСОБА_1 здійснили обріз гілок дерева які виходили за межі домоволодіння та підходили до лінії електропередач, роботу проводили з вишки за межами домоволодіння, на територію домоволодіння ОСОБА_1 не заходили та дерева ніхто не зрізав.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії реєстраційного посвідчення від 29.01.1996 року та копії технічного паспорта на житловий буд.№35 по вул.Чапаева в с.Іванівка, П»ятихатського району Дніпропетровської області власником являється ОСОБА_1. (а.с.6,7-8)

10.02.2004 року між ОСОБА_1 та відповідачем укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №0005135, що підтверджується копією договору, (а.с.9-11)

Згідно копії виписки із медичної картки хворого ОСОБА_1, знаходився на стаціонарному лікуванні в обласній лікарні ім..Мечникова в період часу з 03.12.2014 року по 08.12.2014 рік. (а.с.12-13)

Згідно копій медичної карти ОСОБА_1, проходив обстеження та лікування у лікаря невропатолога . (а.с. 14-17)

Позивач звертався з заявами до Прокуратури П»ятихатського району Дніпропетровської області від 09.12.2014 р., П»ятихатської міської ради від 23.09.2015 р., Управління топливно-енергетичного комплексу та енергозабезпечення України від 19.10.2016 р., та до Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 20.10.2016 р. на неправомірні дії працівників РЕМ щодо обрізки фруктових дерев, що підтверджується копіями заяв. (а.с. 18,19,20,21)

Згідно копії постанови про закриття кримінального провадження від 31.03.2015 року слідчим СВ П»ятихатського РВ ЕУМВС України в Дніпропетровській області закрито кримінальне провадження по заяві ОСОБА_1 від 05.12.2014 року, у зв»язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення вчиненого працівниками РЕМ. (а.с.26)

Згідно копії акту №0002993 від 05.12.2014 року бригадою по експлуатації розподільчих мереж Саївської дільниці виконувались планові роботи на ПЛ0.4 кВ від КТП-90-2 в с.Іванівка по перетяжці дргЯу^Чаэбртшню гілок дерев по наряду - допуску №1022. (а.с.48)

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з п.п. 2,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Коли відшкодування в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ.

Згідно ч.іст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.З ч.2 зазначеної статті - моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч.З вказаної статті - моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.І ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст.60 ч.І ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст.61 цього Кодексу.

Положеннями н.ч.2-4 ст.10 ЦПК України, які закріплюють зміст принципу змагальності цивільного судочинства, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч.ч.2,3 ст.58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Положення ст.60 ЦПК України встановлюють, що саме кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

4.1 ст.137 ЦПК України передбачає, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (завдання матеріальної і моральної шкоди та наявність вини в діях відповідача) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Згідно до п.п.1),2) ч.І ст.214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення окрім іншого вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (завдання матеріальної і моральної шкоди позивачу та наявність вини в діях відповідача, тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено підставність та обґрунтованість своїх позовних вимог, такі не ґрунтуються на вимогах закону, при цьому свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 вказали на відсутність подій про які вказує позивач, а відтак, у задоволенні позову ОСОБА_1, необхідно відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держав.

Керуючись ст.ст. З, 8,10,11,15, 88 ч.З, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 26 000 гривен та моральної шкоди в розмірі 30 000 гривен - відмовити, судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя