Справа № 587/1991/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А. при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Миколаївська сільська рада Сумського району, Сумської області про встановлення факту перебуванні на утриманні,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, яка померла 30 червня 2014 року. ОСОБА_2 була дочкою ОСОБА_3, яка померла 12 квітня 2007 року. ОСОБА_3 з 1969 року проживала разом та перебувала на утриманні співмешканця ОСОБА_4, який помер 30 вересня 2002 року. Заявниця після смерті матері ОСОБА_2 прийняла спадщину за законом. Перед цим матір заявниці ОСОБА_2 після смерті бабусі заявниці ОСОБА_3 прийняла спадщину. Перед вищезазначеним бабуся заявниці ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 поховала його та фактично прийняла спадщину після його смерті. Свідоцтва про прийняття спадщини бабуся заявниці ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 не отримувала. Нещодавно заявниці стало відомо, що померлому ОСОБА_4 за життя належали земельні ділянки(паї). За життя бабуся заявниці зазначені земельні ділянки після смерті ОСОБА_4 належним чином на своє ім»я не зареєструвала та померла. ОСОБА_3 перебувала на утриманні померлого більше одного року, а тому відносилась до його спадкоємців за законом. ОСОБА_3 була старша за ОСОБА_4 та вийшла раніше на пенсію в 1978 році ніж ОСОБА_4 ОСОБА_4 продовжував працювати, отримувати значну заробітну плату та отримувати дохід від підсобного господарства, оренди земельної ділянки, який значно перевищував доходи ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 фактично вступила у права спадкування, оскільки проживала з померлим та була зареєстрована ним за одною адресою з 1969 року. Тому просила встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, та встановити факт, що ОСОБА_3 перебувала на утриманні ОСОБА_4 В подальшому заявниця свої вимоги уточнила, в частині встановлення факту прийняття спадщини відмовилася, так як необхідність в цій частині відпала.

В судовому засіданні заявник, її представник вимоги підтримали.

Представник Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не зявився, від нього надійшла письмова заява з проханням слухати справу у відсутність їх представника, проти заяви не заперечували.

Заслухавши пояснення заявниці, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_3 є бабусею заявниці, що підтверджується свідоцтвами про народження, та укладення шлюбу( арк.с.8,10,11,12).

12 квітня 2007 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть( арк.с.14).

ОСОБА_3 з 1969 року проживала з співмешканцем ОСОБА_4, який помер 30 вересня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть(арк.с.13)

Після його смерті залишилася спадщина, яку фактично прийняла бабуся заявниці ОСОБА_3, шляхом сумісного з ним проживання.

Заявниця має намір переоформити спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3, але через неможливість підтвердження факту перебування бабусі на утриманні померлого ОСОБА_4

Відповідно до довідки Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області від 07.07. 2017 року ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала разом з ОСОБА_4 за адресою с.Мар»ївка, вул. Першотравнева, буд.66 з 1969 року по 30 вересня 2002 року, проживаючи з ОСОБА_4 перебувала на його повному утриманні до дня смерті ОСОБА_4-30.09.2002 року(арк.с.40).

Відповідно до довідки Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області від 08.02. 2017 року на протязі 6-ти місяців з дня смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла ОСОБА_3, яка поховала померлого, розпорядилася його речами, заповіт від імені померлого ОСОБА_4 виконкомом Северинівської сільської ради не посвідчувався (арк.с.39)

Факт перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4, також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6

Пунктом 2 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні в порядку окремого провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від одинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) не менше одного року.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Як зазначала заявниця в своїй заяві, ОСОБА_3 була старша за ОСОБА_4 та вийшла раніше на пенсію в 1978 році ніж ОСОБА_4, ОСОБА_4 продовжував працювати, отримувати значну заробітну плату та отримувати дохід від підсобного господарства, оренди земельної ділянки, який значно перевищував доходи ОСОБА_3 (арк. с.18-21)

За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що з ОСОБА_3 перебувала на утриманні ОСОБА_4 на час його смерті, оскільки розмір її пенсії був значно нижчим від доходів ОСОБА_4

Оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення спадщини, суд вважає за необхідне задовольнити дану заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.213, 214, 215, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Встановити факт перебування ОСОБА_3, яка померла 12 квітня 2007 року, на утриманні ОСОБА_4, який помер 30 вересня 2002 року, а саме протягом року до дня його смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя