РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2017 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Райчук Б.А.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя, визнання права на 1/2 житлового будинку та на 1/2 земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати, що будинковолодіння АДРЕСА_3 належить їй та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності; визнати за нею право власності на 1/2 частку будинковолодіння АДРЕСА_5; визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0551 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої по АДРЕСА_4 стягнути з ОСОБА_6 на її користь судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем познайомилася у квітні 1997 року. 20 липня 1997 року відбулося їхнє весілля. Саме з цього часу почала існувати їхня сім'я. Проживати стали в АДРЕСА_6, яку винаймали. Не дивлячись на те, що шлюб між ними не було зареєстровано, вони спільно проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Їхні доходи складались із заробітку ОСОБА_6, який офіційно не працював, а займався торговельною діяльність неофіційно та її заробітку від зайняття торговельною діяльністю. ІНФОРМАЦІЯ_7 у них народилася дочка ОСОБА_7. У зв'язку з цим вони вирішили квартиру, в якій проживали, придбати у власність. 08.09.1999 року ОСОБА_6 оформив договір купівлі - продажу цієї квартири на своєї ім'я. Продаж квартири було вчинено за 4800 грн. Квартира складалась з однієї кімнати, кухні, коридору, кладової та ванни. Відразу спільними зусиллями зробили у квартирі косметичний ремонт. У цій квартирі були зареєстровані відповідач та їхня донька, дати згоду на її реєстрацію ОСОБА_6 відмовився. 10.02.2002 року вона з ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Жмеринського міського управління юстиції Вінницької області. ІНФОРМАЦІЯ_8 у них народилася друга дочка ОСОБА_8. До 2011 року їхня сім'я, яка складалася з трьох чоловік, проживали у даній квартирі. Але, так як вони очікували на другу дитину то вирішили покращити свої житлові умови, придбавши будинок. Вона займалася підшукуванням будинку. Випадково в газеті натрапила на оголошення про продаж будинку, який підходив їхній сім'ї. Власниця будинку повідомила її, що продає будинок за 30 тис. доларів США, що станом на 2011 рік становило 239700 грн. Таких коштів у них не булою Тоді вони вирішили запропонувати власниці будинку розрахуватись квартирою, яка належала відповідачу та у якій вони проживали, а різницю сплатити коштами. Власниця будинку ОСОБА_10 на таку пропозицію погодилась. Кошти на будинок в сумі 14 тис. доларів США дали позивачці її батьки, аби вона також мала право власності на частину будинку, так як уже на той час їхня сім'я існувала формально, відповідач постійно вчиняв сварки, зловживав спиртними напоями, постійно принижував її говорив, що вона тут ніхто і її тут нічого не має. Ще 1 тис. доларів США вони заплатили ОСОБА_10 зі спільних заощаджень. 31.10.2011 року шляхом оформлення договору міни, ним були придбано житловий будинок АДРЕСА_7 розташований на земельній ділянці площею 0,0551 га. Вказаний будинок складається з коридору, кухні, чотирьох кімнат, санвузла та котельні. Право власності на вказане будинковолодіння було зареєстроване у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.11.2011 року. Станом на дату оформлення довідки, а саме на 18.11.2016 року заборона відчуження об'єкту нерухомого майна - відсутня. Так як квартира, яка була предметом договору міни, належала на праві власності ОСОБА_6, то вони вирішили що і договір міни будуть оформляти на нього. Проте, вказаний договір укладався виключно в інтересах сім'ї. ОСОБА_6 визнавав за нею право власності на 1/2 будинковолодіння, так як знав, що другу частину грошей на його придбання, дали їй її батьки. Саме цими грошима - 14 тим. доларів США вона розрахувалася з ОСОБА_11 в приміщенні банку «Райффайзен Банк Аваль» у м. Жмеринка, в день укладення договору міни. Вказаний факт підтверджується розпискою ОСОБА_11 на її ім'я. Таким чином, спірне будинковолодіння було придбане за їхні спільні кошти в період шлюбу і є їхньою спільною сумісною власністю. Так як подружнє життя не склалося, заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області їх шлюб було розірвано. Діти залишилися проживати з нею. Вона сподівалась, що майно набуте ними під час спільного проживання вони розділять за взаємною згодою, проте відповідач не бажає визнавати її права на частину спірного будинку, що змусило її звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та пояснила, що проживала в однокімнатній квартирі з ОСОБА_13 та дочкою ОСОБА_14 у квартирі АДРЕСА_1, яку спочатку винаймали, а згодом купили та оформили на ОСОБА_6 дана квартира була придбана у 1997 році під час перебування у цивільному шлюбі. Коли завагітніла вдруге вирішили збільшити житлову площу. Знайшла оголошення про продаж будинку по вул. АДРЕСА_8 за 30 тис. доларів США. Будинок їй та чоловіку дуже сподобався, але у них не було таких коштів. ОСОБА_11 погодилась на їхню пропозицію обміну будинку на квартиру з доплатою у 14 тис. доларів. Кошти у сумі 10 тис. доларів США їй дали батьки, а 4 тис. доларів США позичила сестра ОСОБА_15 Гроші вона передавала в присутності ОСОБА_6 в приміщенні банку. Договір міни укладався від імені ОСОБА_6 в її присутності. З метою заощадити на податках та послугах нотаріуса в договорі міни не зазначалась доплата за будинок. В будинку провели внутрішні роботи, а саме: зробили санвузол, замінили вікна, у двох кімнатах провели косметичний ремонт. Просила позов задовольнити.

Представники позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Пояснили, що набуття права спільної сумісної власності подружжя на спірний будинок відбулося не за рахунок коштів, які належали відповідачу особисто, а за рахунок обміну складеного для співмірності майна належного позивачу та відповідачу на майно яке належало ОСОБА_11 без доплати коштами. Тобто, у 2011 році будинок в АДРЕСА_9, перейшов у спільну сумісну власність внаслідок обміну майна позивача - 14 тисяч доларів США та майна відповідача - квартири.

Відповідач ОСОБА_6, явка якого в судове засідання була визнана обов'язковою, в судове засідання не з'явився.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та просили відмовити в задоволенні позову. Пояснили, що відповідно до договору міни ОСОБА_6 обміняв свою квартиру на будинок ОСОБА_11 У договорі міни не зазначено доплати при обміні, тому вважають що придбаний будинок належить особисто ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона подала оголошення про продаж свого будинку по вул. АДРЕСА_8 Вінницької області за ціною 32 тис. доларів США. Вперше до неї прийшла ОСОБА_1 з подругою подивитися на будинок, вдруге прийшов чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_6, а потім батько позивачки. ОСОБА_1 запропонувала їй обміняти будинок на квартиру з доплатою. Спочатку вона не погодилася, але потім оглянувши квартиру на порадившись з дочкою, вирішила погодитись. Умови в квартирі були хороші, було видно що проживає сім'я з дітьми, на підлозі були дитячі іграшки. Домовились між собою обміняти будинок на квартиру з доплатою у 14 тис. доларів. В нотаріальній конторі було оформлено договір міни за яким обміняла будинок на квартиру. В договорі не зазначили доплату з метою заощадити на податках та послугах нотаріуса. Доплату у 14 тис. доларів вона отримала від ОСОБА_1 в присутності ОСОБА_6 та сусідки ОСОБА_16 біля банку, де і написали розписки.

Свідок ОСОБА_9 зазначила, що є рідною матір'ю ОСОБА_1 Суду пояснила, що її дочка жила з ОСОБА_6 спочатку у цивільному шлюбі. У них було весілля, яке було проведено за її кошти. Жили у м. Жмеринці по вулиці Леніна в однокімнатній квартирі, яку спочатку винаймали, а потім купили та зробили ремонт. Згодом, уже після народження дочки ОСОБА_14 офіційно одружилися. Коли дочка завагітніла вдруге вирішили купити іншу квартиру чи будинок. Дочка разом з чоловіком ОСОБА_6 приїхали до неї та розповіли, що знайшли будинок за 30 тис. доларів США, який їм дуже сподобався, але коштів у них таких не було, тому вони домовилися з власницею будинку про обмін її будинку на їхню квартиру з доплатою у 14 тис. доларів. У неї було 10 тис. доларів які вона дала своїй дочці для купівлі будинку, а ще 4 тис. доларів США позичила у своєї молодшої дочки ОСОБА_17, загалом передала своїй дочці ОСОБА_18 14 тис. доларів США для купівлі будинку, щоб остання мала своє житло, так як у квартирі зареєстрована не була. Також зазначила, що їй відомо про заповіт ОСОБА_6 який він склав на користь брата, сестри та матері.

Свідок ОСОБА_19 зазначив, що є рідним батьком ОСОБА_1 Суду пояснив, що позивачка - дочка ОСОБА_18 запросила його оглянути будинок, який вона хотіла купити. Власниця будинку продавала його за 30 тис. доларів США. Таких грошей у дочки не було. Дочка домовилася з власницею про обмін будинку на квартиру з доплатою. У нього з дружиною було 10 тис. доларів США та ще 5 тис. доларів США позичили у молодшої доньки ОСОБА_3. Коли дочка ОСОБА_18 приїхала до них, вони їй передали 15 тис. доларів США , розписка про передачу грошей не писали.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що їй відомо про те, що ОСОБА_11 яку вона знає з дитинства, продавала свій будинок. Вона працює у «Райффайзен Банк Аваль». Коли їй подзвонила ОСОБА_11, щоб вона засвідчила своїм підписом факт передачі їй кошті, вона погодилася. В обідню перерву до банку підійшли ОСОБА_11 з дочкою ОСОБА_20 та ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_6 ОСОБА_21 передала гроші ОСОБА_11, зі слів останньої в сумі 14 тис. доларів США. Своїм підписом у розписці вона засвідчила факт передачі коштів.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, що є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Пояснила, що вона разом з батьками проживали в однокімнатній квартирі. Коли мама завагітніла вдруге батьки вирішили купити будинок. Вона з мамою ходила дивитися на будинки,які продавались. Знайшли будинок, який їх влаштовував. Батько також погодився, але коштів у них таких не було, тому мама домовилася з власницею про обмін будинку на квартиру з доплатою. Їй відомо, що кошти на придбання будинку їм дала бабушка та мамина сестра. У будинку були кращі умови проживання, у неї та батьків були свої окремі кімнати, коли молодша сестра підросла у неї також була своя окрема кімната. Спочатку санвузла у будинку не було, але коли почали в будинку робити ремонт то і зробили санвузол. Мама працювала раніше і зараз працює у магазині. Матеріально її утримує мама.

Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 10 лютого 2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Жмеринського міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 15, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.13)

Мають двох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_3, в свідоцтві про народження яких записаний та є батьком відповідач по справі ОСОБА_6 (а.с.11,12).

Згідно копії договору купівлі - продажу від 08.09.1999 року ОСОБА_23 продав, а ОСОБА_6 купив квартиру під номером АДРЕСА_10 в будинку під номером другим (а.с.31).

Згідно копії договору міни від 31.10.2011 року ОСОБА_11 передала у власність ОСОБА_6 належний їй житловий будинок з прибудовами і земельну ділянку що в АДРЕСА_9, а ОСОБА_6 взамін також передає у власність ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_2 (а.с.33-34), що також підтверджують матеріали інвентаризаційної справи №3486.

Згідно оригіналу розписки від 31.10.2011 року ОСОБА_11 надала розписку ОСОБА_1 про те, що отримала від останньої кошти в сумі 14 тисяч доларів США, як компенсацію частини вартості житлового будинку, що розташований за адресою по АДРЕСА_11, що обмінюється згідно договору міни на квартиру із ОСОБА_6 (а.с.68).

Згідно копії заочного рішення Жмеринського міськрайонного судут Вінницької області від 04.03.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано (а.с.14).

Згідно копії Звіту про оцінку квартири АДРЕСА_2, проведеного ФОП ОСОБА_24, ринкова вартість даної квартири станом на 31.10.2011 року складає 119 848 грн. (а.с.16-17).

Згідно копії Звіту про незалежну оцінку будинковолодіння, проведеного ПП «Поділля - Експерт», що належить ОСОБА_6, який розташований в АДРЕСА_9, ринкова вартість даного будинку становить 29927 доларів США, або 238730 грн. (а.с.18-19).

Згідно копії Висновку №01-27/10-Н про експертну грошову оцінку земельної ділянки, проведеного ПП «Поділля - Експерт», що належить ОСОБА_6, для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0551га розташованої на території: АДРЕСА_12, становить 16260,00 грн. (а.с.15).

В правової позиції Верховного Суду України, висловленої в цивільній справі № 6-612цс15, зазначено, що норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими: 1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; 2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила. Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України. За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного, для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, яке придбано у період шлюбу, належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 цього Кодексу встановлено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частинами 1, 3, 4 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю; майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом; майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.1,2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом; у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України,особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України,можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Однак, ця стаття в даних правовідносинах не застосовується так як судом встановлено, що земельна ділянка була приватизована ОСОБА_11 відповідно до державного акту, яку знаходиться в матеріалах справи (а.с.57) та після оформлення договору міни на квартиру перейшла до ОСОБА_6, що підтверджується інформаційною довідкою (а.с.58).

Враховуючи вищезазначене та обставини, які позивачкою доведені про те, що придбання спірного майна відбулося як за кошти позивачки так і квартири відповідача, тому підлягає рівному поділу як спільне майно подружжя.

В силу положень ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Будь-якого договору щодо поділу майна між сторонами не укладено. Жодна із сторін не заявила вимог про присудження грошової компенсації замість частки у спільному майні подружжя.

Суд не приймає заперечення представників відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 так як судом встановлено, що будинок по АДРЕСА_13 був придбаний у шлюбі та хоча в договорі зазначено що шляхом міни тільки на квартиру по АДРЕСА_14 однак в судовому засіданні доведено, що і за кошти позивачки ОСОБА_1 які їй надали батьки, та будь - якими належними та допустимими доказами відповідач дані обставини не спростував.

При цьому, аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «ОСОБА_6 проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та ОСОБА_7 (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обовязок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Враховуючи викладене та розглядаючи справу відповідно до ст.11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог, суд вважає що позов обґрунтований, стверджений доказами, які не суперечать один одному та підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають стягнення з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 60,69,70 Сімейного Кодексу України, ст. ст.321, 328, 368,372,391,392 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати, що будинковолодіння АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частку будинковолодіння АДРЕСА_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0551 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої по АДРЕСА_13.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в АДРЕСА_15, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_16 судові витрати по справі в розмірі 3 137 ( три тисячі сто тридцять сім) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя