Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/1114/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Савчака А.В.

секретаря - Подусівської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

22.11.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Просив стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 49285,11грн., яка утворилась станом на 31.10.2016 року та складається з наступного: 5996,26 грн. заборгованість за кредитом; 37415,75 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3050,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 2323,10грн. - штраф (процентна складова). З позовної заяви випливає, що згідно заяви № б/н від 05.11.2012 року ОСОБА_1 (далі - Відповідач) отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (однак, інформація про такий кінцевий строк суду сторонами не надана). На підтвердження суми заборгованості, Позивачем наданий суду розрахунок заборгованості (а.с.4-5).

Представник банку в судове засідання не з'явився. В позовній заяві у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечував про розгляд справи без участі представника банку та прийняття заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 до суду повторно не зявився. Подала заяву про слухання справи без її участі та долучила виписку по картковому рахунку із відображеними проплатами (в т.ч. після надходження позову до суду) (а.с.69-80) та копію трудової книжки.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини:

05.11.2012 року відповідачка, оформивши відповідну анкету, виявила бажання оформити на своє імя платіжну картку (яку саме в анкеті не зазначено) без зазначення бажаного кредитного ліміту.

Згідно довідки про умови кредитування (а.с.8) базова відсоткова ставка в місяць складає 2,5% (30 % річних).

Як вбачається з розрахунку за період з 05.11.2012 р. по 31.10.2016 р. (а.с.4-5), заборгованість за кредитом відповідає сумам зазначеним в самій позовній заяві. Однак, в наданому розрахунку відсутні будь-які формули і розяснення яким чином позивачем були визначені складові заборгованості, а саме:

- незрозуміло чи сума в 5996,26 грн. це кошти виключно отримані відповідачкою (т.з. тіло кредиту) чи сюди включено ще якісь кошти (в розрахунку заборгованості відсутній розрахунок тіла кредиту);

- як вбачається з наданого розрахунку (а.с.4-5) з 01.09.2014 року банком нараховані відсотки по ставці 34,8%, а з 01.04.2015 року по ставці 43,2 %, а не за ставкою 30% як зазначено в довідці про умови кредитування. В матеріалах справи також відсутні будь-які докази, які б свідчили, що дана відсоткова ставка змінювалась від 2012 року до моментуподання позову. Тим паче, не маєдоказів того, що про змінутакоїпроцентної ставки повідомляласьвідповідачка, як цьоговимагаєчиннезаконодавство (зокрема, ст.1056-1 ЦК України) та йУмовинаданнябанківськихпослуг на якіпосилається сам позивач (п.1.1.3.2.3);

- з наявного розрахунку неможливо зрозуміти яким чином і з якої суми нараховувались відсотки. Так, з виписки по картковому рахунку (а.с.69-80) вбачається, що 31.08.2015 року банком було нараховано та списано три види відсотків на загальну суму 1096,20 грн. В той же час, з наданого банком розрахунку (а.с.4-5) випливає, що 31.08.2015 року банком були нараховані: відсотки у сумі 256,05 грн. на поточну заборгованість (4667,17 грн.) за ставкою 43,2 %; відсотки у сумі 887,03 грн. на прострочену заборгованість (1329,09 грн.) за ставкою 43,2%. Яким чином за один і той самий період із суми 4667,17 грн. при однакові відсотковій ставці 43,2% сума нарахованих банком відсотків виявилась втричі меншою ніж з суми 1329,09 грн.;

- незрозумілою також є сума комісії у розмірі 3050,00 грн., а також чому дана сума почала накопичуватись щомісяця починаючи саме з 01.04.2014р.

Вищезгадані недоліки наданого Банком розрахунку були підставою для винесення судом 7 червня 2017 року ухвали (а.с.84), про надання суду розяснення щодо проведеного розрахунку. Однак, станом на 27.06.2017 року таке розяснення суду так і не було надане. Тому суд не може перевірити правильність визначення суми, що складає тіло кредиту, а також правильність нарахування відсотків, пені, штрафів.

З наданої суду виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідачка до 07.03.2014 року користувалась наданою їй карткою (знімала готівкові кошти, здійснювала оплату комунальних послуг, розраховувалась у магазинах), а також вносила кошти на погашення заборгованості. Відповідачкою ОСОБА_1 була подана заява про часткове визнання позову у сумі 5996 грн. (а.с.86). Оскільки відповідачка фактично користувалась кредитними коштами і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, -суд приходить до висновку, що на підставі ст.174 ЦПК України позов слід задоволити частково в межах визнаної відповідачкою суми.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Також з відповідачки в силу ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 150,00 грн.

Керуючись ст.ст.8, 10, 57, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 223-228, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 10.05.1965р.н. (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (, рахунок № 3111, МФО № 305299) заборгованість за кредитом у розмірі 5996,00 грн. (пять тисяч девятсот девяносто шість грн. 00 коп.).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, 10.05.1965р.н. (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (, рахунок № 3111, МФО № 305299) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 150,00 грн. (сто пятдесять грн. 00коп.).

Рішення суду набирає законної сили через десять днів після його оголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення даного рішення.

Суддя ОСОБА_2