АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А. І.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

секретар Скакун К.В.

за участю апелянта ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської ради Вижницього району Чернівецької області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання частково незаконними рішень міської ради, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 8 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської ради Вижницього району Чернівецької області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання частково незаконними рішень міської ради.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с. Чорногузи, по вул. Небесної Сотні, 19 після смерті родичів ОСОБА_6, померлої 30.06.2015 року та ОСОБА_7, померлого 28.07.2015 року. За спадкодавцями згідно облікових даних особових рахунків погосподарських книг та рішення Чорногузівської сільської ради була закріплена земельна ділянка площею 0,38 га для ведення сільського господарства та 0,05 га для обслуговування будівель, які були по день їх смерті законними користувачами.

____________________________________________________________________

22ц/794/1150/2017 р. Головуючий у 1 інстанції Пилип`юк І.В.

Категорія 47 Суддя-доповідач ОСОБА_8

Рішенням 15 сесії 7 скликання №133-15/16 Чорногузівської сільської ради від 06 жовтня 2016 року їй для обслуговування успадкованого будинку надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для виготовлення технічної документації із землеустрою в с. Чорногузи, по вул. Небесної Сотні, 19.

Вказує, що по сусідству з нею, у житловому будинку по вул. Небесної Сотні, 17 в с. Чорногузи, проживає відповідач ОСОБА_3, за яким згідно з рішенням Вижницького районного суду від 10 травня 2016 року визнано право власності на спадкове майно за законом та згідно особових рахунків погосподарських книг с. Чорногузи за даним господарством для обслуговування будівель закріплено 0,05 га землі.

На початку липня 2017 року їй стало відомо, що на підставі рішення 9 сесії 7 скликання Чорногузівської сільської ради №88-09/16 від 14 липня 2016 року ОСОБА_3 виготовлено технічну документацію із землеустрою по відновленню та встановленню меж земельної ділянки в натурі на місцевості площею 0,08 га, для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Небесної Сотні, 17 в с. Чорногузи, яка знаходиться у ОСОБА_5 відділі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

Вважає вказане рішення частково незаконним, оскільки згідно даних погосподарських книг за 2011-2013 роки за будинком ОСОБА_3 закріплено лише 0,05 га земельної ділянки, а решта - 0,0368 га, фактично відповідачем вилучена з площі землі, яка була у користуванні спадкодавців ОСОБА_7, а після їх смерті законним землекористувачем є вона як власник житлового будинку, господарських будівель та споруд. Дане рішення прийнято без її згоди.

Також вважає частково незаконним рішення 4 сесії 8 скликання ОСОБА_5 міської ради №94-2-4/17 від 22 березня 2017 року, яким ОСОБА_3 затверджено протокол погоджувальної комісії від 21.03.2017 року, оформлений без її участі та погодження, про надання ОСОБА_3 права на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки площею 0.0877 га в с. Чорногузи по вул. Небесної Сотні, 17 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок громадської та житлової забудови на умовах безоплатної передачі у приватну власність.

На її думку, орган місцевого самоврядування, прийнявши незаконні рішення, вийшов за межі своїх повноважень в порушення вимог закону.

20 березня 2017 року позивач звернулася із заявою до ОСОБА_5 міської ради про врегулювання земельного спору з ОСОБА_3 та його матір'ю ОСОБА_9, однак отримала лист без конкретної відповіді.

31 липня 2017 року повторно звернулася до ОСОБА_5 міської ради, щоб відмінити вихід комісії по встановленню межових знаків на земельній ділянці, якою вона користується. Однак 01.08.2017 року комісією встановлено межові знаки на її земельній ділянці, чим незаконно позбавлено її користування 0,0368 га земельної ділянки без її згоди.

Просила визнати частково незаконними та скасувати рішення 9 сесії 7 скликання Чорногузівської сільської ради №88-09/16 від 14 липня 2016 року в частині незаконного вилучення земельної ділянки площею 0,0368 га та рішення 4 сесії 8 скликання ОСОБА_5 міської ради №94/2-4/17 від 22 березня 2017 року в частині незаконного вилучення земельної ділянки площею 0,0368 га. Стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 8 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення є незаконне та необґрунтоване, прийнятим з невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеність обставини, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що спадкодавці були законним користувачами спірної земельної ділянки, що підтверджується рішенням Чорногузівської сільської ради від 27.01.1994 року ОСОБА_6 передано безоплатно у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,38 га.

Просить скасувати рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 8 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 міська рада Вижницього району Чернівецької області просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем належними та допустимими, що діями відповідача ОСОБА_5 міської ради Вижницького району Чернівецької області, яка є правонаступником всього майна, прав та обов'язків Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, при прийнятті рішення IX сесії VII скликання №88-09/26 від 14.07.2016 року були порушені, невизнані або оспорювані її права, як власника чи користувача суміжної земельної ділянки.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Чорногузівської сільської Ради народних депутатів №6 від 27.01.1994 року ОСОБА_6 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки площею 0,38 га для ведення особистого підсобного господарства, що вбачається з копії архівного витягу архівного відділу ОСОБА_5 РДА Чернівецької області №07-05/1/70 від 27.04.2015 року (а.с. 9).

Рішенням 16 сесії 21 скликання Чорногузівської сільської Ради народних депутатів №16 від 01.04.1994 року вирішено затвердити рішення виконкому №6 від 27.01.1994 року, №15 від 23.02.1994 року та №18 від 18.03.1994 року «Про приватизацію земельних ділянок громадянами села» (а.с. 9).

За господарством по вул. Небесної Сотні, 19 в с. Чорногузи, головою якого була ОСОБА_6, закріплена земельна ділянка площею 0,43 га, з яких площа 0,05 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та площа 0,38 га - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією облікової картки об'єкта погосподарського обліку с. Чорногузи за 2011-2015 роки, № об'єкта 0717-1.

На підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області №713/501/16-ц від 7 квітня 2016 року позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Чорногузи, вул. Небесної Сотні, 19 Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №93004852 від 27.07.2017 року.

Рішенням XV сесії VII скликання Чорногузівської сільської ради №133-15/16 від 6 жовтня 2016 року ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по відновленню та встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Судом встановлено, що на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області №713/703/16-ц від 10.05.2016 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Чорногузи, вул. Небесної Сотні, 17, Вижницького району Чернівецької області.

З копії облікових карток об'єкта погосподарського обліку с. Чорногузи за 2011-2015 роки та 2016-2020 роки, № об'єкта 0716-1, вбачається, що за вказаним господарством закріплена земельна ділянка площею 0,26 га, з яких

площа 0,05 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та площа 0,21 га - для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням IX сесії VII скликання Чорногузівської сільської ради №88-09/26 від 14.07.2016 року відповідачу ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по відновленню та встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Небесної Сотні, 17 в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, на підставі чого ПП «Терра Буковина» виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 7.04.2017 року.

З копії акту узгоджувальної комісії від 21 березня 2017 року (міститься у технічній документації), вбачається, що комісія в складі: в.о. старости ОСОБА_10, представників узгоджувальної комісії ОСОБА_11, ОСОБА_12 склала його про те, що станом на 21.03.2017 року межі земельної ділянки ОСОБА_3, яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 та ОСОБА_13 - не порушені. Акт підписаний в.о. старости ОСОБА_10, членами узгоджувальної комісії ОСОБА_11, а також ОСОБА_3

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ч. ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Так, відповідно до вимог ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територігільних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Відповідно до ч.І ст.106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Частиною 1 статті 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Порядок встановлення та відновлення меж земельних ділянок визначений Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376.

Абзацом 6 п. 2.8. Інструкції передбачено одним із складових технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки.

Відповідно до п.п. 4.1-4.3 зазначеної Інструкції, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних

спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки натурі (на місцевості).

Пунктом 4.4 вказаної Інструкції передбачено, що у разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про землеустрій», встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

За вимогами ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що згідно зі ст.158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому ст.198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж земельної ділянки не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації.

За змістом ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 116, ст. 125 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 2 ст. З ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що, приймаючи оскаржуване рішення 4 сесії VIII скликання ОСОБА_5 міської ради Вижницького району Чернівецької області №94/2-4/17 від 22.03.2017 року, яким затверджено протокол погоджувальної комісії від 21.03.2017 року, який не підписаний ОСОБА_1, міська рада діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, Земельним кодексом України та ЗУ «Про місце самоврядування в Україні», оскільки сама по собі відсутність погодження меж земельної ділянки не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що, приймаючи оскаржуване рішення, Чорногузівська сільська рада Вижницького району Чернівецької області вийшла за межі своїх повноважень, оскільки фактично передала ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0368 га, яку вилучила з площі землі, яка була у користуванні її спадкодавців, а після їх смерті законним землекористувачем якої є вона, як власник житлового будинку, господарських будівель та споруд і дане рішення прийнято без її згоди.

Позивач стверджує, що є спадкоємцем ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та успадкувала житловий будинок зі всіма належними до нього будівлями і спорудами, що розташовані в с. Чорногузи по вул. Небесної Сотні, 19. Право власності на нерухомість підтверджена Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 липня 2017 року. Відповідно до по господарського обліку с. Чорногузи за ОСОБА_6 обліковувались земельні ділянки загальною площею 0,43 га, з них для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,05 га, для ведення особистого селянського господарства 0,38 га. У матеріалах справи відсутні відомості про розміщення або місцезнаходження вказаних ділянок, що не виключає можливість їх розташування в декількох місцях. В силу ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки у випадку, в тому числі, прийняття спадщини.

Апелянт ОСОБА_1 земельні ділянки загальною площею 0,43 га, які обліковувались за ОСОБА_6, не успадкувала відповідно до ст. 1225 ЦК України.

Матеріали справи не місять рішення органу місцевого самоврядування про передачу спірної земельної ділянки ОСОБА_6 чи ОСОБА_7, а також позивачу у власність або надання її у користування (оренду), право власності або користування земельною ділянкою площею 0,43 га , яка розміщена під будинком ОСОБА_1, не зареєстровано.

Крім того, оскаржуваними рішеннями Чорногузівської сільської ради та ОСОБА_5 міської ради не вирішувалося питання вилучення земельних ділянок у апелянта, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 8 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: