Справа № 495/28/17
З а о ч н е р і ш е н н я
04 липня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі - Акопян М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, уточнивши свої позовні вимоги просить суд: стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 548 840,68 гривень.
Позов обґрунтований тим, що 02.01.2015, 01.03.2015, 08.06.2016 року між сторонами укладено договори позики, за якими позивач передав у власність відповідача грошові кошти на загальну суму в розмірі 20 000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути вказані грошові кошти у строк до 01.07.2016 року. На підтвердження укладення даних договорів та їх умов відповідачем було представлено позивачу власноручно написані розписки про одержання ним грошових коштів всього в розмірі 20 000 доларів США, а також встановлений кінцевий термін їх повернення загалом до 01.07.2016 року. Однак, відповідач у строки обумовлені договорами (розписками) від 02.01.2015 року, 01.03.2015 року та 08.06.2016 року позивачу позику не повернув. Зважаючи, що відповідач ігнорує вимоги позивача стосовно повернення боргу він змушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав.
Позивач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, у разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Частиною 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 02.01.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики (розписка), відповідно до якого, позивач передав грошові кошти в розмірі 5000 доларів США на строк до 01.03.2015 року, а відповідач ОСОБА_2 зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів в строк передбачений розпискою від 02.01.2015 року.(а.с.3)
08.06.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики (розписка), відповідно до якого, позивач передав грошові кошти в розмірі 5000 доларів США на строк до 01.07.2016 року, а відповідач ОСОБА_2 зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів в строк передбачений розпискою від 08.06.2016 року.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей
Позивач зазначив у позові, що 01.07.2016 року сплив термін повернення ОСОБА_2 суми позики.
На неодноразові звернення позивача, щодо повернення грошових коштів, згідно умов договору позики (розписки) та 3% річних від простроченої суми, відповідач жодних дій на повернення заборгованості не виконує.
Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, визначені ст.611 ЦК України.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 ст. 1050 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, враховуючи неповернення відповідачем суми позики, керуючись принципом диспозитивності, з відповідача відповідно до ст. 1048 ЦК України, на користь позивача необхідно стягнути заборгованість з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми.
Для визначення 3% річних визначається коефіцієнт за 1 день за формулою К = (сума основного боргу) * 3% : 365 днів, надалі коефіцієнт помножується на кількість днів за період з моменту виникнення заборгованості та до дня подання позовної заяви до суду.
Тому, 3% річних за розписками від 02.01.2015 року складає - 0,41*824=337,84 доларів США,
за розпискою від 01.03.2015 року - 0,82*734=601,88 доларів США, за розпискою від 08.06.2016 року - 0,41*368=150,88 доларів США. Всього 3% річних по всім зазначеним розпискам складає 1090,60 доларів США.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.
Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України гривня.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором позики не погашає, що є порушенням законних прав ОСОБА_1.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 629,1046,1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 224-226ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ( який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( який проживає за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) борг у сумі 548 840,68 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: