Справа № 184/1646/17
Номер провадження 2/184/584/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Томаш В.І.,

при секретарі - Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про визначення додаткового строку для прийняття спадщини», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, протягом двох місяців з дня вступу рішення суду до законної сили.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, але кожен з них надали суду письмові заяви, в яких не заперечують проти позовних вимог позивача та просять розглянути справу за їх відсутності.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, рідний батько ОСОБА_2, рідний брат матері позивача - ОСОБА_3 та його рідний дядько з боку матері. Після його смерті відкрилася спадщина на автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER", 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на праві власності на ім'я померлого ОСОБА_4 Заповіту на випадок своєї смерті він не залишив.

Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є тільки його рідна донька ОСОБА_2, яка спадщину, що залишилася після смерті її батька, не прийняла і на неї не претендує.

Спадкоємцем другої черги за законом після його смерті є тільки його рідна сестра - матір позивача ОСОБА_3, яка теж спадщину не прийняла і на неї не претендує.

Спадкоємців третьої та четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 немає. ОСОБА_1 є його племінником та спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті ОСОБА_4

На день смерті ОСОБА_4 позивач не проживав разом з ним та не був зареєстрований разом з ним за однією адресою. ОСОБА_4 проживав один і за місцем свого проживання теж був зареєстрований один. Протягом шести місяців після смерті ОСОБА_4 позивач не звертався до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини з причин, які він вважає поважними.

По - перше, ОСОБА_1 є спадкоємцем тільки п'ятої черги за законом. На перших порах після смерті ОСОБА_4 він був впевнений у тому, що його донька прийме спадщину, що залишилася після смерті її батька. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, тому на той час у нас взагалі не було розмови про спадщину, що залишилася після смерті її батька. Крім того, є ще матір позивача, яка є спадкоємцем другої черги за законом, яка теж мала право звернутися з заявою про прийняття спадщини, у разі, якщо спадкоємець першої черги не приймає спадщину. Друга причина пов'язана зі станом його здоров'я та з його хворобами.

Відповідно до ст. 1258 Циівільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1265 Цивільного кодексу України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі і ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Тобто для ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини починався після 15 жовтня і закінчився 15 січня 2016 року.

Пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 передбачено наступне: 3. Прийняття спадщини або відмова від її прийняття.

Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. 3.3. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем

особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Позивач протягом ряду років страждає на цілий ряд захворювань, у тому числі хронічний ерозивний гастроуденіт з вираженим больовим і диспепсичним синдромом, хронічний панкреатит, а також соматоформна вегетативна дистонія, кризовий перебіг. Крім того, з 1998 року йому був постановлений ще такий діагноз: мігрень без аури на фоні енцефалопатії складного ґенезу, ВСД з мігренозними приступами, пролапс мітрального клапану, миокардиодистрофия змішаного ґенезу. Вказані захворювання часто загострюються і йому доводиться також часто знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні. Після смерті свого дядька ОСОБА_4 позивач також неодноразово знаходився на амбулаторному лікуванні з вказаними захворюваннями. Вказана обставина підтверджується документами, а саме: даними амбулаторної картки позивача, а також довідкою КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров Дніпропетровської області» № 663 від 09.10.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у лікаря терапевта в період з 20 листопада 2015 року і по 22 січня 2016 року з діагнозом: хронічний ерозивний гастроуденіт з вираженим больовим і диспепсичним синдромом, соматоформна вегетативна дистонія. Перебіг вказаного захворювання був ускладнений іншим захворюванням: ВСД з мігренозними приступами, мігрень без аури на фоні енцефалопатії складного ґенезу, якими позивач страждає з 1998 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказується, зокрема, на те, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування поважності причин пропуску цього строку. Так, поважними визнаються: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

В постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04.11.2015 року у справі № 6-1486цс15 висловлено правову позицію стосовно того, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій.

Таки об'єктивні, істотні труднощі для звернення з заявою про прийняття спадщини були у позивача під час тривалої хвороби.

Заява про прийняття спадщини повинна подаватися нотаріусом особисто за місцем відкриття спадщини, але під час тривалої хвороби з вираженим больовим синдромом ОСОБА_1 було не до того. Після того, як позивач пройшов черговий курс лікування, стан його здоров'я поліпшився і зник больовий синдром, він звернувся до приватного нотаріуса Бойко Л.П. для оформлення спадщини, нотаріус йому повідомила, що він вже пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Але, в зв'язку з тим, що він пропустив цей строк з поважної причини, має право звернутися до суду з позовом про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд вважає, що причина, з якої позивач пропустив строк для прийняття спадщини, є поважною і тому у суду є всі підстави визначити ОСОБА_1 додатковий строк протягом 2 місяців для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими, доведеними, підтверджені належними та достатніми доказами, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ч.3 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його дядька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для прийняття спадщини терміном в два місяці з дня вступу рішення суду до законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 - днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш