Справа № 591/3997/17
Провадження № 2/591/2184/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

за участю секретаря Кальченко М.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т АН О В И В:

31 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10 квітня 2015 року між нею та відповідачем було укладено договорі позики відповідно до якого в власність відповідача було передано грошові кошти у сумі 4 687 080 грн., що еквівалентно 200 000 доларів США за офіційним курсом НБУ, строком до 01 червня 2017 року. У вказаному договорі сторони домовилися, що відповідач зобовязується повернути позивачеві кошти, що є еквівалентом 200 000 доларів США за офіційним курсом НБУ, встановленим для гривні щодо іноземних валют на день передачі грошей позивачу. Однак кошти відповідачем повернуті не були, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 5 180 087 грн., що еквівалентно 200 000 доларів США та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив суду, що добровільно укладав договір позики на суму коштів еквівалентну 200 000 доларам США, однак у визначені договором строки кошти не повернув. Пояснив, що позов визнає добровільно, без примусу.

Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Із матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики (а.с.6). Відповідно до умов вказаного договору позики ОСОБА_2 отримав кошти у сумі 4 687 080 грн., що еквівалентно 200 000 доларам США за офіційним курсом валюк НБУ, встановлених для гривні щодо іноземних валют на дату укладення даного договору та зобовязується повернути ОСОБА_3 грошові кошти 01 червня 2017 року в сумі, що еквівалентна 200 000,00 доларів США за офіційним курсом валют НБУ, встановлених для гривні щодо іноземних валют на день передачі грошей (п.1 Договору позики).

Із наданої суду копії розписки вбачається, що ОСОБА_2 10 квітня 2015 року отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 4 687 080 грн. (а.с.8).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Таким чином, згідно загальних умов виконання зобов'язань, відповідно до ст.ст. 526, 530, 611 ЦК України, відповідач повинен виконати зобов'язання належним чином та у встановлений строк, а в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Із пояснень відповідача встановлено, що кошти визначені у договорі позики повернуто не було ні в строк визначений договором позики, ні на під час розгляду справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За вказаних обставин, судом встановлено, відповідач ОСОБА_2 борг у сумі 5 180 087 грн. не повернув у строки визначені договором позики, а оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства та інтересам сторін, то вимоги позивача ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь судового збору підлягають задоволенню, згідно положень ст. 84, 88 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги повністю задоволені судом, то сума судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, становить 8 000 грн.

На підставі ст.ст. 526, 530, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 10 квітня 2015 року в сумі 5180087 грн. (пять мільйонів сто вісімдесят тисяч вісімдесят сім гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесений позивачем судовий збір у сумі 8000 грн. (вісім тисяч гривень).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова