Справа № 329/1031/17
Провадження № 2/329/372/2017
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 жовтня 2017 року смт Чернігівка

Суддя Чернігівського районного суду Запорізької області Богослов А.В., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В наданій суду позовній заяві позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №07/2007/1822 фкз від 20.08.2007 в розмірі 3854,92 долари США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.04.2017 становить 103673,39 грн; стягнути субсидіарно з ОСОБА_4 за рахунок предмета іпотеки-належного останньому житлового будинку №18 по вул.Ювілейна с.Бурчак Михайлівського району Запорізької області, для погашення заборгованості за кредитним договором №07/2007/1822 фкз від 20.08.2007 в розмірі 3854,92 долари США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.04.2017 становить 103673,39 грн; виселити усіх мешканців вищезазначеного житлового будинку.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи доходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч.1 ст.113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Отже за загальним правилом позови до фізичної особи мають предявлятися за місцем її проживання, а у разі якщо по справі декілька відповідачів, - за вибором позивача за місцем проживання будь-якого відповідача.

В свою чергу частиною 1 ст.114 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Тобто позови з приводу нерухомого майна предявляються за місцем знаходження такого майна, і така підсудність є виключною.

Пунктом 40 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3 передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (частина перша статті 113 ЦПК).

Суди мають виходити з того, що таке правило підсудності зазвичай стосується позовних вимог, які випливають із однієї правової підстави та пред'являються до кількох осіб (наприклад, позов до кількох відповідачів про відшкодування шкоди, завданої здоров'ю чи майну позивача їх спільними діями; позов до засобів масової інформації та автора поширеного ними матеріалу про спростування недостовірної інформації).

За змістом статті 109 і частини першої статті 113 ЦПК такий вибір підсудності поширюється лише на позови, для яких встановлено загальну територіальну підсудність. Отже, правило частини першої статті 113 ЦПК не змінює правила виключної підсудності. У зв'язку із цим якщо до кількох відповідачів пред'явлено позови, пов'язані між собою, на один з яких поширюється виключна підсудність, то щодо вимог, пов'язаних між собою, діють правила статті 114 ЦПК.

Згідно п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3 у разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3 виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави.

Таким чином, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, проаналізувавши положення ст.ст.113, 114 ЦПК України, а також п.п.40-42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3 доходжу до висновку, що в даному випадку має засновуватися правило виключної підсудності, тобто позов має предявлятися за місцем знаходження нерухомого майна - житлового будинку №18 по вул.Ювілейна с.Бурчак Михайлівського району Запорізької області, на який позивач просить звернути стягнення.

На територію Михайлівського району Запорізької області поширюється юрисдикція Михайлівського районного суду Запорізької області, а не Чернігівського районного суду Запорізької області.

Отже при поданні позовної заяви порушено правило територіальної підсудності.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України позовна заява повертається у випадках коли справа не підсудна цьому суду.

У звязку з цим, позовна заява Публічного акціонерного товариства«Комерційний банк «Надра» - в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, не підсудна Чернігівському районному суду Запорізької області та підлягає поверненню заявникові.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.115, 121, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства«Комерційний банк «Надра» - в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами для подання до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Богослов