26.10.2017 Справа № 756/9955/16-ц
Справа ун. № 756/9955/16-ц
пр.№2/756/825/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Одинадцята київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування ,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Одинадцята київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування, в якому просив визнати недійсним Договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 27.10.2015р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 8-1257.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він разом з Відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2011року. Позивач уклав спірний договір дарування своєї власної квартири АДРЕСА_1, яку подарував Відповідачці. При укладення вказаного договору Позивач виходив з того, що 29.09.2015р. йому в приміщенні Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві було повідомлено про підозру про вчинення кримінального порушення, передбаченого ст..205-1 Кримінального кодексу України, санкція якої передбачає конфіскацію майна. Вказує на те, що на момент укладення вказаного договору він перебував в тяжкому психологічному стані, що не відповідало дійсності. Позивач вказав, що під час укладення спірного договору дарування власної квартири на користь Відповідачки не усвідомлював, що виключно Відповідачка буде одноособовою власницею подарованої квартири, таким чином Позивач помилився щодо наслідків, що виникають після дарування квартири чоловіком своїй дружині, вважаючи що на подаровану квартиру виникає режим спільної сумісної власності, що доводиться тим, що на момент дарування у Позивача було відсутнє будь-яке інше житло, де він міг би проживати, після укладення спірного договору дарування Позивач продовжив проживання в спірній квартирі без Відповідачки протягом тривалого часу, всі рахунки по комунальним послугам оплачував Позивач, фактичної передачі квартири не відбулося. Так, вказаний договір дарування квартири на користь Відповідачки, був укладений Позивачем в ситуації, коли він помилявся щодо обставин, які мають істотне значення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти наданих позовних вимог заперечила та просила відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився до судового засідання надали клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника та письмові заперечення, які знаходяться в матеріалах справи.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що не заперечувалось сторонами, що Позивач - ОСОБА_1 та Відповідачка - ОСОБА_2 з 28.12.2011року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2015року позивач склав заповіт на ім'я ОСОБА_2, яким заповів все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він матиме право за законом, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В. (в реєстрі за №/-1144) (а.с.43).

В подальшому, 27.10.2015 року ОСОБА_1 подарував квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 8-1257(а.с.41), як встановлено, що при укладенні спірного договору дарування Позивач погодився з умовами договору, підписавши його, при цьому мав вільне волевиявлення (а.с.41).

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України, договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Позивач просить визнати даний договір дарування недійсним на підставі ст. 233 ЦК України, оскільки підписав дану заяву за дією вкрай тяжких обставин та на вигідних для себе умовах.

Згідно ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Крім того, відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Між тим, пред'являючи вимоги про визнання договору недійсним з підстав, визначених ч. 1 ст. 233 ЦК України, позивач не надала суду достатніх доказів на підтвердження того, що укладаючи оспорювані договори він діяв під впливом тяжких для нього обставин, внаслідок чого уклав договір на вкрай невигідних умовах, не доведено позивачем і наявність таких обставин.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, посилання позивача на обставини, які відповідно до положень закону можуть бути підставою для визнання оскаржуваного договору недійсним, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 233,717 ЦК України, з урахуванням п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Одинадцята київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування- відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано Апеляційному суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя: О.М.Луценко