Справа № 466/9651/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Мазур Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої малолітньою особою,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної малолітньою особою.

В позовній заяві зазначила про те, що 18 вересня 2016 року після обіду її син ОСОБА_3 разом із своїми друзями гуляли у дворі будинку. Її син мав із собою самокат.

Приблизно о 17.00год її син ОСОБА_3 разом із своїми друзями прибігли під її вікно і сказали, що хлопчик ОСОБА_4, син відповідача ОСОБА_2, взяв без дозволу у ОСОБА_5 самокат і почав на ньому виконувати різноманітні трюки, під час чого і поламав його на дві частини.

Вона, позивачка, вийшла у двір і з»ясувала у хлопчина ОСОБА_4 чи це дійсно так, він свою вину визнав, однак відповідачка ОСОБА_2 на її неодноразові звернення про відшкодування збитків не реагує та відмовляється відшкодовувати вартість самокату, яка становить 1200 грн.

Зазначає, що їй та її дитині , внаслідок неправомірних дій відповідача було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні нормального ритму життя, переживань та страждань з приводу того, що відповідач не має на меті відшкодувати заподіяні матеріальні збитки. Розмір моральної шкоди вона оцінює в 3 000 грн.

З огляду на такі факти просить позов задовольнити.

В судовому засіданні 01 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 позов підтримала, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини, в судове засідання, яке було призначено на 16 червня 2017 року о 10.15год не з»явилась та подала заяву, в якій просила завершувати розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась повторно, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, та подала на адресу суду письмові заперечення на позов, в яких проти позову заперечила та просила розглядати справу у її відсутності.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв»язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2016 року під час прогулянки у дворі будинку №1 по вул. Окуневського в м. Львові був пошкоджений самокат сина позивача по справі ОСОБА_1 ОСОБА_5.

23 вересня 2016 року позивач звернулась до Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області із заявою, у якій просила вжити заходів до батьків дитини ОСОБА_4, які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв»язку з тим, що їхній син без дозволу її сина ОСОБА_5 під час прогулянки взяв самокат, почав виконувати на ньому різноманітні трюки, під час яких розламав його на дві частини (а.с.7).

Згідно копії висновку від 30 вересня 2016 року інспектора СЮП Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6, який погоджений т.в.о. начальника СЮП Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 на підставі заяви ОСОБА_1, розгляд заяви ОСОБА_1 припинено, надано їй відповідь та матеріали скеровано в архів Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області. Зокрема, згідно вищевказаного висновку вбачається, що відповідач ОСОБА_2, на пропозицію позивача ОСОБА_1 відшкодувати вартість поламаного самокату погодилась, однак попросила почекати декілька днів, щоб повернувся її чоловік з відрядження та повернув кошти за зламаний самокат. (а.с.5)

Згідно правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При цьому суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного суду за № 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди.

Згідно правил ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін, в межах заявлених вимог позивачем доведено факт заподіяння шкоди, за яку відповідає відповідач, а відповідачем не доведено, що шкода завдана не з його вини.

Відповідно до прихідної накладної №Пр-0005529 від 02 червня 2016 року магазину «Антошка», вартість самокату становить 1299,00грн.

Посилання відповідача на висновок за результатами перевірки заяви ОСОБА_1, згідно якого матеріали скеровано в архів, не спростовують позову і не виключають відповідальності за необережне заподіяння шкоди у правовідносинах цивільно-правового характеру.

Посилання відповідача у її письмових запереченнях на позов на те, що пошкодження самокату могло статися шляхом природнього зношення є припущенням і до уваги не береться.

Вина відповідача у заподіянні шкоди полягає у недоліках виховання її малолітнього сина, поваги до чужої власності та недопустимості порушення права власності.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації за заподіяну моральну шкоду то такі, на думку суду, задоволенню не підлягають, оскільки нею не подано належних і допустимих доказів того, що така шкода їй була в дійсності заподіяна та з яких критеріїв вона виходила визнаючи її розмір.

Доводи відповідача в заперечення позову, на думку суду, є непереконливими, вони спростовуються зібраними у справі доказами, а тому такі доводи суд не може покласти в основу свого рішення і відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 197, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 4, 15, 16, 1166, 1167, 1178 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1200,00 грн. (одну тисячу двісті гривень) у відшкодування майнової шкоди, завданої її малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та 551,20 грн. (пятсот пятдесят одну гривню двадцять копійок) витрат по оплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити у звязку з їх безпідставністю.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_9