Провадження № 2-з/752/60/17
У Х В А Л А

06.03.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд -

Встановив

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заявник звернулась до суду із вказаною заявою в якій просила суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 4/6 частини нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1.

Заява мотивована тим, що існує загроза утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи щодо, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З роз'яснень Пленуму Верховного суду України викладених в п. 4 постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Предметом позову у даному випадку є боргові зобов'язання ОСОБА_3 перед ОСОБА_2

В позові не заявлено будь-яких вимог стосовно часки вказаного нерухомого майна.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, в порушення вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України та з огляду на зазначені положення постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року, в заяві про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих представником позивача на підтвердження своїх вимог, не наведено всіх необхідним відомостей, потрібних для забезпечення позову, а саме не наведено обґрунтування, з посиланням на докази існування високої ймовірності утруднення виконання рішення суду у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, про що йдеться в заяві про забезпечення позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення

Керуючись ст. ст. 151, 153, 208-210 ЦПК України, -

Ухвалив

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя