Справа №: 398/2207/17
провадження №: 4-с/398/73/17
УХВАЛА

Іменем України

"14" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Крімченко С.А., за участю секретаря Кулікової В.В., розглянувши скаргу обласного комунального підприємства «Дніпро Кіровоград», де боржник ОСОБА_1, на бездіяльність державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документа від 31.05.2017 року,

в с т а н о в и в :

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_2 щодо неправомірного винесення постанови про повернення виконавчого документу від 31.05.2017 р.

Свої вимоги мотивує тим, що обласне комунальне підприємство «Дніпро-Кіровоград» предявило до виконання до Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області судовий наказ, виданий Олександрійським міськрайонним судом 22.04.2016 року у справі №398/1163/16-ц про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь КП «Олександрія-водоканал» , правонаступником якого є ОКВП «Дніпро-Кіровоград» , в сумі 1087 грн. 71 коп. за послуги з водопостачання та водовідведення та судового збору 689 , 00 грн.

По даному судовому наказу було відкрито виконавче провадження № 51311518. 31.05.2017 р. державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» ( в новій редакції), оскільки відсутнє майно боржника на яке можна буде звернуто стягнення.

Копію даної постанови ОКВП «Дніпро-Кіровоград» отримав 12.06.2017 р.

Згідно п. 2, 3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. У даному випадку державний виконавець не вживав дій щодо виконання рішення не вчинив захід розшуку боржника та повернув судовий наказ від 22.04.2016 року у справі №398/1163/16-ц без виконання так його і не виконавши.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 не зявилася, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Представник ОКВП «Дніпро-Кіровоград» ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просив зодовльнити.

Державний виконавець Масловський М.Г. просить відмовити в задоволенні вимог скарги. Вважає, що ним вжито всіх заходів щодо примусового виконання судового наказу, а саме: направлено відповідні запити щодо перевірки майнового стану боржника , перевірено майновий стан боржника по місцю виконання. Боржник зловживає алкогольними напоями, у нього відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Заслухавши представника ОКВП «Дніпро-Кіровоград» , державного виконавця дослідивши матеріали виконавчого провадження та матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, такий строк є процесуальними та може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, суд першої інстанції прийшов до підставного висновку про поважність причин пропуску строку звернення заявника зі скаргою до суду та поновив його.

За положеннями ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено наступне.

Олександрійським міськрайонним судом 22.04.2016 року видано судовий наказ у справі №398/1163/16-ц та стягнуто борг з ОСОБА_1 на користь КП «Олександрія-водоканал» , правонаступником якого є ОКВП «Дніпро-Кіровоград» , в сумі 1087 грн. 71 коп. за послуги з водопостачання та водовідведення та судового збору 689 , 00 грн.

По даному судовому наказу 06.06.2016 року було відкрито виконавче провадження № 51311518 .Докази отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження або про виклик боржника в відділ ДВС в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

12.06.2017 року до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» надійшла постанова від 31.05.2017 р. державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»(в новій редакції), оскільки у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення.

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу. Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 8 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснив, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Наведений у додатку до Закону про виконавче провадження перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, є єдиним для всіх випадків звернення стягнення на зазначене майно.

Судом встановлено, що державним виконавцем при примусовому виконанні судового наказу були зроблені запити для виявлення наявності у боржника грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, зокрема транспортних засобів, зроблені запити щодо працевлаштування боржника та його доходів, але у боржника не було виявлено таке майно та доходи. Тобто державним виконавцем вжито відповідних заходів щодо виявлення майна боржника.

25.05.2017 року був складений акт про те, що при виїзді за адресою проживання боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Даний акт підписаний державним виконавцем та 2 понятими. Боржником даний акт не був підписаний.Представник стягувача при складанні акту не був присутній.

Державний виконавець в судовому засіданні підтвердив, що не пропонував представнику стягувача прийняти участь в перевірці майнового стану боржника.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що, державним виконавцем передчасно повернуто виконавчий документ стягувачу. При перевірці майна боржника за місцем його проживання представник стягувача не був присутнім, у нього виникають сумніви щодо відсутності майна у боржника, на яке може бути звернуто стягнення, про що зазначив в даній скарзі. Представник стягувача має намір приймати безпосередньо участь при перевірці майнового стану за місцем проживання боржника, щоб у разі виявлення відсутності майна у боржника - були відсутні претензії до державного виконавця щодо вжиття ним всіх передбачених законодавством дій для виконання рішення суду. Тому постанова про повернення виконавчого документа підлягає скасуванню. Згідно ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження»(в новій редакції) у разі, якщо постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована, виконавче провадження підлягає відновленню.

Таким чином суд вважає, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження від 31.05.2017 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скасувати постанову державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_2 від 31.05.2017 року про повернення виконавчого документа по виконавчому провадженню № 51311518 по справі № 398/1163/16-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» 1087 грн. 71 коп. за послуги з водопостачання та водовідведення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів після її проголошення, а відсутніми особами після отримання її копії, через Олександрійський міськрайонний суд до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя