Ухвала іменем україни
05 липня 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду із указаним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначала, що 07 серпня 1993 року між сторонами укладено шлюб. З червня 2015 року шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведуть, проживають окремо.

За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З нею проживають молодші діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які перебувають на її утриманні.

Вказує про те, що вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки не працює, заробітку не має. Наймолодший ОСОБА_10 тяжко хворіє, йому встановлено інвалідність, для його лікування потрібні значні кошти.

Відповідач матеріальну допомогу надає нерегулярно, є працездатною людиною, офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець та має достатній щорічний дохід, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на користь синів ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 4 000 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття. А також просила суд стягнути на її утримання аліменти у розмірі 2 000 грн щомісячно до досягнення сином ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ј від усіх видів його доходів на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2015 року, в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн до досягнення сином ОСОБА_9 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5, а потім у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн до досягнення сином ОСОБА_10 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 щомісячно, починаючи з 12 серпня 2015 року, аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн до досягнення сином ОСОБА_10 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позовні вимоги та визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню із ОСОБА_7, суд першої інстанції, враховуючи матеріальне становище відповідача, виходив із того, що для забезпечення потреб неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10, достатнім є встановлення щомісячного розміру аліментів у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

При цьому суд відмовив у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання позивача, мотивуючи своє рішення тим, що на час постановлення рішення суду молодшому сину ОСОБА_10 вже виповнилось три роки.

Скасовуючи рішення місцевого суду та частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив із того, що відповідач як фізична особа -підприємець має мінливий дохід, а тому розмір аліментів може бути встановлено у твердій грошовій сумі у розмірі, який суд вважав достатнім для забезпечення потреб неповнолітніх дітей, молодший з яких хворіє на ДЦП.

Такі висновки апеляційного суду є правильними та відповідають встановленим у справі обставинам.

Судами встановлено, що 07 серпня 1993 року Виконавчим комітетом Вознесенської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб.

У шлюбі сторони мають спільних дітей: доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до Тимчасового посвідчення від 05 лютого 2016 року № 143 вбачається, що позивачка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації та їй призначена допомога з 01 вересня 2015 року по 01 лютого 2019 року, як матері дитини інваліда, а саме сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що з червня 2015 року сторони фактично шлюбні стосунки припинили.

Відповідач є платником єдиного податку - фізичною особою підприємцем. Займається наданням в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, місце провадження господарської діяльності Промринок 7 км (а. с. 14).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 183 СК Україничастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки СК Українипередбачає обовʼязок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому судами враховано обставини, передбачені ст. 184 СК України, розмір доходів відповідача та стан здоровʼя сина.

Правильним також є висновок апеляційного суду про стягнення аліментів на утримання позивачки за період з 12 серпня 2015 року в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн до досягнення сином ОСОБА_10 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7, що відповідає положенням ст. 191 СК України.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення апеляційного суду не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК Українияк підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення суду апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур Т.О. Писана