Справа № 359/8743/16-ц Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/3286/17 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 56 29.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.

суддів Білоконь О.В., Голуб С.А.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» про захист прав споживача, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним вище позовом, який мотивувала тим, що вона є абонентом КП «Бориспільводоканал». Кількість спожитої на її будинок води фіксується за допомогою лічильника.

Вказувала, що по закінченні терміну дії лічильника вона отримала від відповідача повідомлення про необхідність чергової державної повірки лічильника води. На порушення діючого законодавства України її зобов'язали оплатити послуги за повірку лічильника в сумі 96 грн., а також розпломбування лічильника в сумі 16,95 грн. та його опломбування - 25,25 грн. Вважає такі дії відповідача протиправними і такими, що суперечать ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» і Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою КМ України № 474 від 08 липня 2015 року, які визначають, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здіснюється за рахунок надавача послуг водопостачання.

Крім того, внаслідок дій відповідача їй завдано моральної шкоди, бо вона почуває себе обікраденою, отримала стрес, який негативно вплинув на стан її здоров'я, у неї піднявся артеріальний тиск, боліла голова, піднявся рівень цукру в крові і її направили на лікування до військового шпиталю в смт.Пуща Водиця Київської області. У зв'язку із наведеним просила зобов'язати відповідача сплатити їй незаконно витрачені кошти за повірку лічильника в сумі 96 грн., а також розпломбування лічильника в сумі 16,95 грн. та його опломбування - 25,25 грн., визнати нанесену їй моральну шкоду та зобов'язати відповідача сплатити їй 7250 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із відповідача на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 138,15 грн., у стягненні моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач КП ВКГ «Бориспільводоканал» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні прозову у повному обсязі, посилаючись на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд не врахував положення Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», які зазначають, що періодична повірка лічильника проводиться за рахунок тарифів на водопостачання, однак НКРЕКП у своїй постанові № 874 від 26 березня 2015 року не включила до тарифу КП ВКГ «Бориспільводоканал» вартість періодичної повірки засобів обліку. Вказує, що не змушував позивачку проводити повірку, а лише запропонував їй протягом місяця виконати періодичну повірку лічильника в будь-якій акредитованій лабораторії або встановити нові засоби обліку. Позивачка самостійно звернулася для проведення повірки засобу обліку до ТОВ «Акваенергосекрвіс», яке і отримало кошти, а відповідач коштів не отримував. Крім того, суд не врахував, що згідно п.5.15 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України, затверджених постановою КМ України № 190 від 27 червня 2007 року, повірка засобів обліку, що належать споживачам (крім квартирних) виконується за їх рахунок.

КП ВКГ «Бориспільводоканал» належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 частково, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що позивачка є споживачем послуг з централізованого водопостачання, які надає відповідач. У спірний період проведення періодичної повірки засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, повинно було здійснюватись за рахунок КП ВКГ «Бориспільводоканал», як виконавця зазначених послуг.

Тобто, чинним законодавством на споживача не покладено обов'язку з проведення чергової повірки засобу обліку, а відтак витрачені позивачкою кошти, які включають демонтаж, повірку і монтаж лічильника води, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року.

Відповідно до ч.4 ст.17 вказаного Закону періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.6 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою КМ України № 474 від 08 липня 2015 року, періодична повірка, обслуговування і ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців.

Подання засобу вимірювальної техніки на ремонт здійснюється на вимогу споживача або виконавця згідно з пунктами 7-17 вказаного Порядку .

Вказані пункти 7-17 зокрема передбачають, що виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем. Споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки. Представник виконавця пред'являє споживачеві направлення, видане йому виконавцем, для проведення періодичної повірки або ремонту засобу вимірювальної техніки, а також у разі потреби демонтажу такого засобу. Демонтаж засобу вимірювальної техніки проводиться представником виконавця виключно у присутності споживача та оформляється актом за формою згідно з додатком 2. Після демонтажу засобу вимірювальної техніки виконавець забезпечує його транспортування для проведення періодичної повірки або ремонту. Після проведення періодичної повірки або ремонту виконавець у строк, зазначений в акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки, забезпечує транспортування засобу вимірювальної техніки для його монтажу. Представник виконавця, який прибув для проведення монтажу засобу вимірювальної техніки, пред'являє споживачеві відповідне направлення, видане йому виконавцем. Монтаж засобу вимірювальної техніки проводиться представником виконавця виключно у присутності споживача та оформляється актом за формою згідно з додатком 3. Опломбування засобу вимірювальної техніки здійснюється представником виконавця у день його монтажу, про що зазначається в акті про монтаж засобу вимірювальної техніки. Виконавець веде облік засобів вимірювальної техніки, щодо яких проведено періодичну повірку та ремонт.

Отже за змістом наведених ном періодична повірка засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги.

При цьому здійснення повірки засобів вимірювальної техніки, яка включає демонтаж, транспортування до місця повірки та монтаж також покладається на суб'єкта господарювання, що надає послуги. Саме суб'єкт господарювання має демонтувати засіб обліку, визначитися із спеціалізованою організацією, яка проведе повірку, транспортувати до місця повірки і назад споживачу та встановити засіб обліку.

Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 1979 року.

Відповідач КП ВКГ «Бориспільводоканал» надає позивачці послуги з централізованого водопостачання вказаного жилого будинку по АДРЕСА_1.

Також судом встановлено, що у березні 2016 року відповідач направив ОСОБА_2 повідомлення про необхідність виконання упродовж одного календарного місяця періодичної повірки лічильника води в будь-якій акредитованій лабораторії або встановити нові засоби обліку.

В період часу із 05 березня 2016 року по 17 травня 2016 року позивачка здійснила повірку лічильника води, оплативши відповідачу за розпломбування лічильника - 16,95 грн. та його опломбування - 25,25 грн., а також оплативши ТОВ «Акваенергосервіс» за послуги по повірці 96 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою КМ України № 474 від 08 липня 2015 року, згідно яких періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців, суд прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність стягнення безпідставно витрачених позивачкою на повірку лічильника коштів на її користь із відповідача.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення із відповідача коштів за повірку лічильника, поскільки згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка лічильника проводиться за рахунок тарифів на водопостачання, однак НКРЕКП у своїй постанові № 874 від 26 березня 2015 року не включила до тарифу КП ВКГ «Бориспільводоканал» вартість періодичної повірки засобів обліку необгрунтовані.

Як вище вказувалося Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» набрав чинності 01 січня 2016 року, а постанова НКРЕКП № 874, прийнята 26 березня 2015 року, тобто до набрання законом чинності і має бути приведена у відповідність із законом.

Крім того, суд першої інстанції відхиляючи даний довід відповідача вірно вказав, що відсутність витрат на повірку лічильників у структурі тарифів водопостачання, не свідчить про відсутність встановленого Законом обов'язку виконавця здіснювати повірку за власний рахунок.

Посилання апелянта на те, що суд не врахував положення п.5.15 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України, затвердженого наказом Мінжитлокомунгоспу № 190 від 27 червня 2008 року, згідно якого повірка засобів обліку, що належать споживачам (крім квартирних) виконується за їх рахунок, суперечать закону.

Відповідно до п.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (набрав чинності 01 січня 2016 року) до приведення нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом вони діють в частині, що не суперечить цьому Закону. З огляду на те, що положення п.5.15 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України суперечать Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», суд першої інстанції обгрунтовано не взяв їх до уваги.

Доводи скарги про те, що відповідач не змушував позивачку проводити повірку, а лише запропонував їй протягом місяця виконати повірку лічильника в будь-якій акредитованій лабораторії або встановити нові засоби обліку, а позивачка самостійно звернулася для проведення повірки до ТОВ «Акваенергосекрвіс» спростовуються матеріалами справи.

В суді апеляційної інстанції позивачка надала оригінал повідомлення відповідача про необхідність проведення повірки, в якому відповідач зазначив про неможливість проведення з нею розрахунків за воду за неповіреними лічильниками води і запоропонував їй протягом місяця виконати періодичну повірку лічильника в будь-якій акредитованій лабораторії або встановити нові засоби обліку. При цьому відповідач чітко вказав, що у м.Бориспіль роботи по повірці лічильників води виконує лише ТОВ «Акваенергосервіс», розташоване на території КП ВКГ «Бориспільводоканал», вказав кабінет товариства та графік його роботи.

Вказане повідомлення, не відповідає як вимогам п.п.7-17 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою КМ України № 474 від 08 липня 2015 року, так і формі та змісту повідомлення про повірку (Додаток № 1 до вказаного Порядку).

Зокрема встановлена законом форма повідомлення включає лише два речення, а саме: інформацію споживачу про те, що лічильник підлягає повірці та прохання виконавця забезпечити допуск його представника до лічильника у певний час.

Отже, закон покладає проведення повірки лічильника саме на виконавця, який не вправі перекладати виконання цього обов'язку та витрати на споживача, як це зробив відповідач КП ВКГ «Бориспільводоканал».

Крім того, посилання водоканалу на те, що кошти за повірку стягненю не підлягають, бо він їх неотримував спростовуються квитанціями, з яких чітко вбачається, що кошти за демонтаж і монтаж лічильника отримані водоканалом. Щодо коштів за повірку, то в даному випадку вони підлягають стягненню на користь позивачки, бо дії водоканалу призвели до такого.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо часткового задоовлення позову, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді