печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

09 листопада 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Писанець В.А.,

при секретарі - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Старолаврський» до Компанії «ЛЕНДМАРК ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД», ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

09.11.2017 ухвалою суду відкрито провадження у вказаній справі.

Разом із позовом до суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилу будівлю (громадська вбиральня) загальною площею 183,80 кв.м. (літ. «Ж»), що розташована на земельній ділянці кадастровий номер:НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 та заборони всім державним реєстраторам, в розумінні вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», приймати рішення та вносити відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно вказаної нежилої будівлі.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач був власником вказаної нежилої будівлі, йому стало відомо, що належна йому будівля була переоформлена на іншу особу поза його волею та діями направленими на настання таких наслідків. ТОВ «Старолаврський» не мало наміру відступати, продавати або будь яким іншим чином відчужувати нежилу будівлю (громадська вбиральня) загальною площею 183,80 кв.м. (літ. «Ж»), що розташована на земельній ділянці кадастровий номер:НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 в зв 'язку з чим не скликало, не проводило та не приймало жодних рішень стосовно її відчуження, не надавало повноважень директору та/або будь-яким третім особам на підписання договорів купівлі - продажу, актів прийому передачі, а також на вчинення будь-яких дій пов'язаних з реєстрацією чи перереєстрацією права власності на зазначену нежилу будівлю.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень,викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, позивачем не доведено, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява щодо забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Старолаврський» до Компанії «ЛЕНДМАРК ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД», ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.А. Писанець