Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2017 Справа №607/1716/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Сливки Л.М.

- за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П, представників позивача адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно починаючи з дня предявлення позову.

В обґрунтування вимог позивачка вказує, що вона є пенсіонеркою, інвалідом першої групи, часто хворіє та вимагає постійного стороннього догляду. Починаючи з жовтня 2007 року по даний час за нею доглядає її донька ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_3 є її сином, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак самоусунувся від обовязку щодо утримання непрацездатної матері.

Посилаючись на те, що відповідач працює, отримує заробітну плату, а також пенсію, інших утриманців не має, а тому спроможний надати матеріальну допомогу матері, просила позов задовольнити.

У судовому засіданні представники позивача адвокат ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, зіславшись на доводи викладені у позові.

Відповідач та його адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнали частково в розмірі 150 гривень, за умови стягнення із ОСОБА_2 також 150 гривень, аліментів, щомісячно на користь позивачки. Також,вказали, що відповідач є пенсіонером та отримує незначну пенсію у розмірі 1900 грн. Починаючи з 31 грудня 2015 року відповідач не працює та будь-яких інших доходів не утримує. Разом з ним у квартирі також проживає дружина, пенсіонер, донька, яка на даний час не працює та двоє неповнолітніх внуків, одна з яких навчається в технічному коледжі на платній основі.

Посилаючись на те, що відповідач є пенсіонером, отримує незначну пенсію, має на утриманні непрацюючу доньку, непрацюючу дружину та двох неповнолітніх внуків, а позивачка отримує пенсію, користується субсидіями по сплаті комунальних платежів та земельною ділянкою площею 0,27 га в м.Копичинці, просили задоволити позов частково в розмірі 150 гривень,щомісячно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯВ № 611861 від 26 березня 1952 року та визнається сторонами спору.

Позивач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є пенсіонеркою за віком, непрацездатною. З довідки Управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі від 06.02.2017 за № 248 року вбачається, що вона отримує пенсію за віком в розмірі 1472 грн. 04 коп.

З довідки до акту огляду МСЕК серії АВ 0801843 від 29.09.2016 року встановлено, що ОСОБА_5 присвоєно першу групу інвалідності, довічно, загальне захворювання та остання потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда за №962 від 29.09.2016 року встановлено, що ОСОБА_5 є постійно лежачою та потребує постійного стороннього догляду.

Згідно довідки Котівської сільської ради Гусятинського району за №95 від 24.03.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 з жовтня 2007 року проживає постійно в АДРЕСА_1 та здійснює догляд за матірю ОСОБА_5

Відповідно до довідки Котівської сільської ради Гусятинського району за №82 від 03.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 проживає в с.Котівка у квартирі по вул.Центральна,1/6 Гусятинського району, разом з донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі від 06.02.2017 за № 247 року, донька позивачки ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ у Гусятинському районі та отримує пенсію за віком багатодітним матерям і матерям інвалідів з дитинства у розмірі 1390,32 грн.

Відповідно до довідки про стан розрахунків за наданні послуги з газопостачання виданої ТОВ «Тернопільоблгаз», ОСОБА_5 по вул.Центральна,1/6 в с.Котівка користується пільгами як сільський педагог на пенсії 100%.

З довідки Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 27 лютого 2017 року за № 1288/02 встановлено, що ОСОБА_3 отримує пенсію за віком в розмірі 1900,18 грн.

Відповідно до запису №22 у трудовій книжці ОСОБА_3 від 10.07.1973 року, останній звільнений з роботи за власним бажанням 31.12.2015 року.

Згідно довідки Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 27 лютого 2017 року за № 1287/02 встановлено, що дружина відповідача ОСОБА_6 отримує пенсію у розмірі 1139.89 грн.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується відповідачем, що останній не приймає участі в утриманні матері .

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягаючи до часткового задоволення, виходячи зі наступного.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до вимог ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно із роз»ясненнями викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно з діючим законодавством, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, а тому суд при ухваленні рішення повинен звернути увагу на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Судом встановлено та підтверджено матеріали справи, що ОСОБА_5 є непрацездатною особою, інвалідом першої групи довічно, лежачою хворою, потребує постійного стороннього догляду, що зумовлює додаткові витрати на придбання ліків, засобів гігієни.

ОСОБА_5 отримує пенсію за віком у розмірі 1472 грн. 04 коп., будь-яких інших доходів не отримує.

Згідно закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум на особу з 01 січня 2017 року становить 1544 гривні, з 01 травня 2017 року - 1624 гривні .

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 є такою, що потребує допомоги від дітей.

Відповідач ОСОБА_3 є непрацездатною особою, отримує пенсію за віком у розмірі 1900 гривень . Інших утриманців не має.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаю до уваги те, що відповідач є непрацездатною особою, отримує пенсію і як син зобов'язаний утримувати матір, яка є непрацездатною , інвалідом першої групи ,і потребує матеріальної допомоги, враховуючи розмір отримуваного позивачем доходу у вигляді пенсії, стан її здоров'я, а також матеріальний та сімейний стан відповідача, та можливість його надавати таке утримання, наявність у позивача доньки, яка також зобовязана брати участь в утриманні матері, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши аліменти на утримання позивача в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 07 лютого 2017 року і до моменту смерті ОСОБА_5.

При цьому, суд вважає, що розмір аліментів слід визнати у частці від доходу відповідача, оскільки останній отримує стабільний регулярний дохід у вигляді пенсі та будь-яких інших доходів не отримує. Позивачем суду не подано, а судом здобуто доказів отримання відповідачем будь-яких інших доходів крім пенсії, які б свідчити про нерегулярність, нестабільність доходу відповідача та давали суду підстави визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі.

В силу вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Також суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває донька, яка на даний час не працює та двоє онуків, одна з яких навчається на платній формі навчання як безпідставні та необґрунтовані. Донька відповідача є повнолітньою працездатною особою, а обовязок щодо утримання онуків відповідача покладається на їх батьків. Крім того, обовязок повнолітніх дітей утримувати свої непрацездатних батьків не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Безпідставними також є доводи відповідача щодо обслуговування позивачем земельної ділянки в м.Копиченці Гусятинського району Тернопільської області та отримання у звязку з цим продуктів , оскільки позивач є лежачою хворою, потребує стороннього догляду, а тому не спроможна доглядати за земельною ділянкою.

Керуючись ст. ст.4, 10, 60, 212, 215, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частки всіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 07 лютого 2017 року і до моменту смерті ОСОБА_5.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_7