УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЛуспеникаД. Д., Штелик С. П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання припиненими зобов'язання за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого посилався на те, що 14 квітня 2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір за умовами якого банк надав кредит у розмірі 13 563,86 дол. США для придбання транспортного засобу, а він зобов'язувався його повернути та сплачувати банку 13,5 % річних за користування кредитом.

Термін виконання зобов'язання - до 14 квітня 2017 року.

Позивач посилався на те, що у зв'язку з повним виконанням рішення Третейського суду від 1 лютого 2011 року про стягнення з нього кредитної заборгованості в сумі 98 285 грн 66 коп. 21 червня 2013 року було закінчене виконавче провадження, а тому просив визнати зобов'язання по кредитному договору припиненими.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням положень ст. ст. 598, 599, 601, 604-609 ЦК України правильно дійшли висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки між сторонами у справі існують невиконані кредитні зобов'язання, розмір яких станом на 14 лютого 2016 року становить 5 197,22 доларів США, що еквівалентно 135 562 грн 55 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданого відповідачем та наявного у матеріалах справи, який позивачем не спростовано.

Колегія погоджується з такими висновками.

Часткове погашення заборгованості за період із 1 лютого 2011 року по 21 червня 2013 року в розмірі 110 грн 06 коп. (квитанція № 82822), на яке посилається позивач у касаційній скарзі, не є підставою для визнання зобов'язання припиненим.

Інші доводи скарги висновків судів не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель
Д. Д. Луспеник С. П. Штелик