Номер провадження: 22-ц/785/4282/17
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одесана рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеса до ОСОБА_2 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 рокуУправління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеса звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії, посилаючись на те, що відповідач перебуває на пенсійному обліку в УПФУ в Київському районі м. Одеси та отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». 08 листопада 2006 року ОСОБА_2 звернувся до УПФ України в Київському районі міста Одеси з заявою про перерахунок пенсії за віком. При відпрацюванні вищезазначеної заяви про перерахунок пенсії, було допущено лічильну помилку та враховано заробіток за роботу по сумісництву іншої особи, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії за період з 01 листопада 2006 року по 29 лютого 2016 року та відповідачу було надміру виплачено пенсію у розмірі 42 865 грн. 14 коп.

На підставі вищевикладеного, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 суму надмірно виплаченої пенсії у розмірі 42 865 грн. 14 коп.

В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Управлінню пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеса до ОСОБА_2 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії.

Не погоджуючись з рішенням суду, Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одесаподало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеса суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 42865,14 грн., посилаючись на те, що судом порушені норми чинного законодавства.

В судове засідання сторони не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 65-68).

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Зі змістом ст.. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на пенсійному обліку в УПФУ в Київському районі міста Одеси та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». За документами пенсійної справи ОСОБА_2 призначена пенсія за віком з 11 жовтня 2004 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У подальшому, з 01 листопада 2006 року розмір пенсії було перераховано на підставі заяви про перерахунок пенсії від 08 листопада 2006 року з наданням копії трудової книжки.

При відпрацюванні зазначеної заяви про перерахунок пенсії співробітником УПФУ в Київському районі міста Одеси було допущено помилку: для розрахунку пенсії помилково було враховано заробіток сторонньої особи - ОСОБА_3 за 2005-2006 р.р. на підприємстві ЗАТ «Синтез ОЙЛ», що не відповідає наданій пенсіонером трудовій книжці, та призвело до завищення середньомісячного заробітку та, відповідно, розміру розрахованої пенсії.

На виконання наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 31 серпня 2015 року №98 «Про проведення перевірки за результатами співставлення даних в автоматизованих системах» та наказу Управління від 01 вересня 2015 року №185 в УПФУ в Київському районі міста Одеси було проведено відповідну перевірку, в результаті якої було виявлено вищезазначену переплату пенсії відповідачу у період з 01 листопада 2006 року по 29 лютого 2016 року.

На підставі цього, 18 лютого 2016 року Управлінням прийнято рішення про утримання надміру сплачених сум пенсії №92.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Управлінню пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеса про стягнення суми надміру виплаченої пенсії, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.

Згідно п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, факт подання органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії відповідачу, не встановлений. Крім того, органом пенсійного фонду не наведено зловживань з боку пенсіонера або подання ОСОБА_2 недостовірних даних, які слугували підставою для переплати призначеної пенсії.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відсутні докази зловживань з боку відповідача, як пенсіонера, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» могли б бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії.

За змістом ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Як вже зазначалося недобросовісності з боку набувача немає, що не заперечувалось представниками УПФУ в Київському районі. Не надано також доказів, що з боку позивача було допущено саме рахункову помилку у нарахуванні пенсії.

Поняття «рахункова помилка» в чинному законодавстві не визначено. Рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням - це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку). Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз'яснення того, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.

З вказаними висновками суду першої інстанції, погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одесапро те, що Управлінням помилково заведені данні про заробіток за роботу по сумісництву ОСОБА_3 при перерахунку пенсії ОСОБА_2, що підтверджується відповідними документами, в зв'язку з чим судом було проігноровано те, що відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно, не приймаються судом до уваги, оскільки не був встановлений факт наявності рахункової помилки при перерахунку пенсії, а саме відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов'язаною з неналежним виконанням обов'язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії, а також здійснення контрольних функцій. Крім того, як встановлено судом переплата по пенсії нараховувалась ОСОБА_2 саме через неуважність працівників УПФУ в Київському районі міста Одеси, що жодним чином не може розцінюватись як рахункова помилка.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу - Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеса- відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець