У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулько Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 23 липня 2013 року його було прийнято на посаду начальника Житомирського відділення публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» (далі - ПАТ «Український ПрофесійнийБанк»).

31 серпня 2015 року в ПАТ «Український Професійний Банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію і відповідно до наказу від 5 листопада 2015 року № 220-к/л його звільнено з ПАТ «Український Професійний Банк» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівників.

Остаточний розрахунок заробітної плати при звільненні з ним не було проведено, сума заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги становила 19 452 грн 34 коп. Вважав, що порушенням його законних прав відповідачем завдано йому моральної шкоди.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3, уточнивши позовні вимоги, на підставі ст. 117 КЗпП України просив суд стягнути з ПАТ «Український Професійний Банк» на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку в розмірі 30 926 грн 28 коп. та 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 20 липня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Український Професійний Банк» на користь ОСОБА_3 суму заборгованості по заробітній платі за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 30 926 грн 28 коп. та 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Український ПрофесійнийБанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Український Професійний Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові ОСОБА_3

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що у зв'язку з невиплатою всіх сум, що належали позивачу на день звільнення з вини ПАТ «Український ПрофесійнийБанк», останнє повинно сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а також завдану моральну шкоду.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши також про те, що відсутність коштів у відповідача не звільняє його від обов'язку проведення повного розрахунку зі звільненим працівником у день звільнення та не виключає його вини у невиплаті належних працівнику грошових коштів при звільненні.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що 23 липня 2013 року ОСОБА_3 було прийнято на посаду начальника Житомирського відділення ПАТ «Український Професійний Банк».

Постановою правління Національного банку України від 28 серпня 2015 № 562 у ПАТ «Український професійний банк» було відкликано банківську ліцензію та оголошено про його ліквідацію.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 серпня 2015 № 158 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Український професійний банк» з 31 серпня 2015 року, введено тимчасову адміністрацію строком на один рік та призначено уповноваженого ОСОБА_5

Відповідно до наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Український ПрофесійнийБанк» від 5 листопада 2015 року № 220-к/л ОСОБА_3 було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (за скороченням чисельності та штату працівників) з 5 листопада 2015 року.

При звільненні ОСОБА_3 ПАТ «Український ПрофесійнийБанк» не проведено виплату заборгованості по заробітній платі та компенсації за 57 календарних днів невикористаної відпустки, що підтверджується розрахунковим листом.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно зі ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у редакції, чинній на час звільнення позивача, обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо виплати заробітної плати.

Зобов'язання банку, передбачені пунктами 1-1 - 4 ч. 6 цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду.

Проте апеляційний суд не перевірив, чи мало ПАТ «Український Професійний Банк» достатні фінансові можливості для здійснення розрахунку із звільненими працівниками банку, зокрема, з ОСОБА_3

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, зокрема, грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду (ч. 6 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

У ч. 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище обставини справи уваги не звернув, не надав належної правової оцінки доводам сторін і зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору, не врахував, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормативно-правовими актами під час здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації у банку, тому заборгованість із заробітної плати та інших розрахункових платежів здійснюється після затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів у порядку черговості, передбаченої цим Законом та дійшов передчасного висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обгрунтоване.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 20 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик