1Справа № 334/2335/17 4-с/335/67/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши позовну заяву засновника Товариства з обмеженою відповідальністю „Берні ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання неправомірними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевського районного суду надійшла позовна заява засновника ТОВ „Берні ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання неправомірними дій та скасування постанови, в якій позивач просить:

-визнання неправомірними дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2;

-скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.12.2015 року;

-скасувати постанову або інше рішення державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про реалізацію нежилого приміщення №1,2, яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 59, яке належить ТОВ «Берні» на підставі договору купівлі-продажу №285 від 05.02.2007 року.

Зі змісту самої позовної заяви та з посилання позивача в позові ст. 383, 384 ЦПК України, що регулюють порядок звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, вбачається, що позивач звернувся до суду саме зі скаргою.

Як розяснено в п. 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи від 07.02.2014 року при розгляді справ за зазначеними скаргами суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України, законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР „Про державну виконавчу службу, від 21 квітня 1999 року № 606-XIV „Про виконавче провадження (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі Закон про виконавче провадження), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, імя та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, імя та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Згідно п. 13 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи від 07.02.2014 року, якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Дана скарга не відповідає вимогам ст.119, 120 ЦПК України, а саме:

1)Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. В порушення вимог . 1 ст. 383 ЦПК України, скаржником письмове звернення до суду викладене у формі позовної заяви.

2)не зазначено як заінтересовану особу стягувача, не вказано його повне найменування, місцезнаходження;

3)до скарги не додано її копії, та копії долучених до скарги документів для стягувача;

4)заявником вимоги скарги викладено не конкретно:

-заявник просить визнати неправомірними дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, однак не зазначає та не конкретизує, які саме дії державного виконавця просить визнати неправомірними;

-заявник просить скасувати постанову або інше рішення державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про реалізацію нежилого приміщення №1,2, яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 59, яке належить ТОВ «Берні» на підставі договору купівлі-продажу №285 від 05.02.2007 року, однак не зазначає та не конкретизує яку постанову чи рішення просить скасувати, від якої дати, якої посадової особи ВДВС?

Згідно до ст. 121 ЦПК України скарга, подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху і заявнику надається строк на виправлення недоліків.

На підставі викладеного суд пропонує заявнику виправити зазначені недоліки скарги.

Керуючись ст.ст. 120, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву засновника Товариства з обмеженою відповідальністю „Берні ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання неправомірними дій та скасування постанови - залишити без руху і надати строк, - протягом пяти днів з дня отримання заявником ухвали, на виправлення зазначених недоліків.

Якщо заявник у встановлений судом строк усуне зазначені недоліки, заява буде вважатися поданою в день первісного подання її до суду. Інакше заява буде вважатися неподаною і повернеться заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.І.Рибалко