Ухвала

іменем україни

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Завгородньої І.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання та нарахованих збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 27 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз» (далі - ПАТ «Рівнегаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання та нарахованих збитків.

На обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що ОСОБА_4 є споживачем природного газу, однак оплату проводить не в повній мірі. Так, при проведенні планової перевірки лічильника обліку спожитого газу у помешканні відповідача було встановлено порушення цілісності заводських пломб, зокрема в лічильнику Самгаз № 1530299, 1995 року випуску, виявлено, що відбитки тавра не відповідають року випуску лічильника та зразкам пломб заводу виробника. За результатами даної перевірки було складено акт про виявлені порушення від 31 жовтня 2013 року та акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 31 жовтня 2013 року.

Враховуючи вказані порушення відповідачу донараховану за 3796,36 куб. м газу, заборгованість у сумі 3 942 грн 81 коп., за період з 10 липня 2013 року по 12 листопада 2013 року у зв'язку з ушкодженням лічильника газу, що призвело до зниження показань лічильника, а також здійснено перерахунок вартості за споживання газу за весь рік, а тому загальна сума заборгованості станом на 01 квітня 2015 року склала 16 943 грн, яку ПАТ «Рівнегаз» просило стягнути на свою користь з відповідача.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Рівнегаз» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 27 травня 2016 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2016 року скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Рівнегаз» 16 943 грн заборгованості за надані послуги з газопостачання та нарахованих збитків.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції й залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з п. 1.3 Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29 травня 2003 року № 475, до порушень споживачем Правил, які тягнуть за собою відповідальність з відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації, відносяться, зокрема, пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілісності або пошкодження повірочного тавра, а також дій споживача, які призводять до заниження показань лічильника.

Відповідно до п. 2.2 вказаного Порядку у разі пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілісності його пломб з вини споживача або дій споживача, що призвело до заниження показань лічильника, розрахунок збитків здійснюється за нормами з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавались послуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачального або газорозподільного підприємства показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців.

Майнова шкода, завдана манну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК України).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши порушення Правил відповідачем, що полягає у вчиненні дій, які свідчать про несанкціоноване втручання в роботу лічильника з метою споживання газу без його обліку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заборгованість підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 27 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

О.В.Попович