Єдиний унікальний номер 243/3581/17 Номер провадження 22-ц/775/1245/2017
Головуючий в I інстанції Пронін С.Г.
Суддя доповідач Мальований Ю.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Азевича В.Б., Осипчук О.В.

за участю секретаря: Молдованова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фонду державного майна України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона працювала у ВАТ «Содовий завод» на посаді геолога цеху видобування в період з 12 липня 1993 року по 1 квітня 2000 року. На час її звільнення підприємство не провело з нею повний розрахунок мотивуючи це скрутним фінансовим становищем.

Рішенням Словянського міського суду від 17 квітня 2000 року стягнуто на користь позивачки заборгованість по заробітній платі у сумі 1300 грн.

Виконавчий лист було своєчасно надано до відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції та взятий до виконання, але рішення суду не виконано.

6 березня 2017 року рішенням Словянського міськрайонного суду стягнуто з підприємства на користь позивачки індексацію заробітної плати у сумі 10 546 грн. 06 коп.

Виконавчий лист був своєчасно поданий ліквідатору ВАТ «Содовий завод», але рішення не виконане.

28 березня 2017 року позивачка отримала довідку ліквідатора, в якій зазначено, що рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 6 березня 2017 року виконати неможливо, оскільки в цілому заборгованість по заробітній платі станом на 1 березня 2017 року складає 4 019,0 тис. грн.

24 січня 2013 року одержано листа № 11-05-00801 Фонду державного майна України в Донецькій області, в якому зазначено, що станом на 1 січня 2013 року в Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статного капіталу ВАТ «Содовий завод».

18 жовтня 2013 року одержано лист № К-326-3992 від Державної виконавчої служби України, в якому зазначено, що постановою господарського суду Донецької області № 5/174Б від 4 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом.

Посилаючись на ст. ст. 3,6.8, 21, 24, 28, 32, 43,46, 55, 59 Конституції України, ст. 5, 115, 116, 117 Кодексу законів про працю, ст. 1 Першого Протоколу, ст. ст. 6, 13 ст. Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, п. 2 ст. 619, 625 ЦК України, просила стягнути з Фонду державного майна України індексацію заборгованості по заробітній платі 10 546 грн. 06 коп.

Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що за весь час державні органи не вжили заходів щодо сплати заборгованості із заробітної плати та виконання рішень суду, не припинили порушення її прав. Інфляція поглинула нараховану заробітну плату. За даними Реєстру державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод», тому згідно зі ст. 619 ЦК України законодавством передбачена поряд з відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи, яким є Фонд державного майна України. В обґрунтування своїх вимог послалась на положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Сторони та їх представники були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з'явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та вимог діючого законодавства.

Судом першої інстанції встановлено.

3 12 липня 1993 року по 1 квітня 2000 року позивачка перебувала у трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством «Содовий завод».

Постановою господарського суду Донецької області № 5/174Б від 4 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 6 березня 2017 року з ВАТ «Содовий завод» на користь ОСОБА_1 стягнуто індексацію заробітної плати у сумі 10 546 грн. 06 коп.

Вказане рішення набуло законної сили, однак на теперішній час не виконано.

Згідно повідомлення Фонду державного майна України № 11-05-00801 станом на 01 січня 2013 року у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100 % статутного капіталу ВАТ «Содовий завод».

Посилаючись на частину 2 статті 619 ЦК України позивачка просила стягнути заборгованість з Фонду державного майна України.

Відповідно до частини 1 статті 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. Субсидіарна відповідальність виникає у випадках, передбачених договором або законом. Суть субсидіарної відповідальності полягає у залученні поряд з основним боржником додатково (субсидіарного) боржника.

Відповідно до ст.ст. 1, 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління обєктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо обєктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

До повноважень Фонду державного майна України належить погодження мирових угод, планів санації і переліків ліквідаційних мас та змін і доповнень до них у справах про банкрутство господарських організацій з корпоративними правами держави понад 50 відсотків їх статутного капіталу, які перебувають у процесі приватизації.

Відповідно до вимог частини другої статті 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном.

За приписами частини першої статті 176 ЦК України держава, ОСОБА_2 Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом

Як встановлено судом першої інстанції, держава в особі Фонду державного майна є засновником ВАТ «Содовий завод», ВАТ «Содовий завод» є самостійною юридичною особою, яка діє в межах Статуту.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

З урахуванням наведеного суд правильно прийшов до висновку, що правовідносини, які склалися між ВАТ «Содовий завод» та Фондом державного майна України - є правовідносини засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргах підприємства, а підприємство не відповідає по боргах засновника Такі відносини відповідають нормам чинного законодавства, зокрема ст.ст. 152, 176 ЦК України. За таких обставин суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки законом не передбачена додаткова (субсидіарна) відповідальність Фонду державного майна України поряд із відповідальністю ВАТ «Содовий завод». Тому висновок суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі є правильним та таким, що відповідає вимогам Закону.

Рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Довід апеляційної скарги про те, що відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державне підприємство, є необґрунтованим, оскільки цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання (частина 1 статті 1 вказаного Закону України).

Не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги і посилання позивача на норми Конституції України і міжнародного права, а саме ст. 1 Першого Протоколу, ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки вони не виключають застосування законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, ними не передбачено стягнення вищезазначеної заборгованості по заробітній платі з Фонду державного майна України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу позивача, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: