Справа № 461/6805/17
Провадження № 4-с/461/55/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2017 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.,

секретар Мисько С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на постанову ВП №54146721 від 31.08.2017 року Галицького ВДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулося в суд зі скаргою у якій просить визнати дії державного виконавця Галицького ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.08.2017 р. неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 31.08.2017 p.; зобовязати державного виконавця Галицького ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області, відновити виконавче провадження на підставі виконавчого листа Галицького районного суду м. Львова від 11.07.2016 № 461/1399/16-ц; просить розглядати справу без участі представника ПАТ «Львівгаз».

В обґрунтування своїх вимог представник заявника вказує на те, що 11.08.2017 року Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 461/1399/16-ц, про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1. Вищезазначеним виконавчим листом наказано стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Львівгаз» заборгованість на загальну суму 4679,21 грн. 31.08.2017 року Галицьким ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка надійшла на адресу товариства лише 26.09.2017 року. В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.08.2017 року зазначається, що в результаті заходів вжитих державним виконавцем на майно боржника та кошти накладено арешт; кошти на рахунках боржника згідно відповідей банків відстутні. Тобто, дані твердження є суперечливими та протирічать одне одному.

Дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу вважають безпідставними та неправомірними. Зокрема, державний виконавець не вжив усі можливі заходи для примусового виконання рішення та не вчинено виконавчі дії щодо перевірки майнового стану боржника.

В судове засідання, представник заявника не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, в скарзі просить проводити розгляд без участі представника.

Державний виконавець Галицького ВДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, дії та рішення якого оскаржуються, - ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги.

Заінтересована особа боржник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Оглянувши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 55, ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи /ч.2 ст.387 ЦПК України/.

Судом встановлено, що на виконанні у Галицького ВДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувало виконавче провадження № 54146721 з примусового виконання рішення суду у справі №461/1399/16-ц, про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1. Виконавчим листом наказано стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Львівгаз» заборгованість на загальну суму 4679,21 грн.

31.08.2017 року, державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка надійшла на адресу ПАТ «Львівгаз» 26.09.2017 року, що підвреджується копією супровідного з відміткою про отримання.

З оскаржуваної постанови, про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.08.2017 року вбачається, що в результаті заходів вжитих державним виконавцем на майно боржника та кошти накладено арешт; боржник виконавчий документ не виконує, на виклики державного виконавця не реагує; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснення державним виконавцем заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними; кошти на рахунках боржника згідно відповідей банків відсутні.

ПАТ «Львівгаз» отримало вказану постанову 26.09.2017 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції з номером та датою вхідної кореспонденції на супровідному листі до оскаржуваної постанови. Тому суд вважає, що заявник не пропустив встановлений абзацом 2 ч.1 ст.385 ЦПК України строк для звернення із скаргою на постанову державного виконавця.

Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року набрав чинності 05 жовтня 2016 року. До 04 жовтня 2016 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 № 606-XIV із змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 7 Розділу ХІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час винесення постанови державного виконавця від 31.08.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, «виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними».

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 цієї статті передбачено значний обсяг прав, які може використовувати державний виконавець у процесі виконавчого провадження.

Відповідно до ч.8 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Тобто, державним виконавцем одноразово вчинились виконавчі дії, а обовязок, встановлений ч.8 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо проведення перевірки державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника державним виконавцем не виконано.

Окрім того, в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.08.2017 року зазначається, що в результаті заходів вжитих державним виконавцем на майно боржника та кошти накладено арешт. Кошти на рахунках боржника згідно відповідей банків відсутні. Тобто, дані твердження є суперечливими та суперечать одне одному.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вчинено достатньо заходів для примусового виконання рішення, отриманої виконавцем інформації не достатньо для однозначного висновку про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. Таким чином у суду є підстави вважати, що оскаржувана постанова була винесена передчасно.

Державний виконавець станом на 31.08.2017 року не вжив достатніх заходів щодо примусового виконання вищевказаного судового рішення, не використав всіх передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» прав під час здійснення виконавчого провадження.

Встановлені судом обставини є підставами для задоволення скарги, зокрема, слід визнати незаконними дії та скасувати постанову, оскільки дії державного виконавця у звязку із винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.08.2017 року не відповідають чинному законодавству та порушують права заявника (стягувача) на одержання від боржника стягнутих з нього за судовим рішенням коштів.

Що стосується вимоги заявника про зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження, суд вважає, що у цій частині скарги необхідно відмовити.

Зокрема, згідно з ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Як розяснено Вищим спеціалізованим судом України у Постанові № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби /п.18/.

Заявлена вимога про зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження є передчасною і задоволенню не підлягає, оскільки у цій частині заявник вимагає судового захисту заздалегідь не порушеного права.

Керуючись ст. ст. 383, 386, 387 ЦПК України, ст. ст. 18, 48, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на постанову ВП №54146721 від 31.08.2017 року Галицького ВДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про повернення виконавчого документа стягувачеві задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Галицького ВДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 31.08.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними.

Постанову державного виконавця Галицького ВДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 від 31.08.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП № 54146721 скасувати.

У задоволенні скарги у частині зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Р.Волоско.