Номер провадження: 22-ц/785/5400/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.

при секретарі Бахірко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника департаменту Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго ОСОБА_2 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2017 року, в цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про визнання неправомірними постанов Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «ЕК Одесаобленерго» звернувшись до суду із вказаною скаргою просило:

- постанову головного державного виконавця Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №494/742/14-ц, виданому 06.03.2017 р. Березівським районним судом Одеської області, про стягнення з ПАТ «Одесаобленерго» на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 19431 грн. 70 коп., а також стягнення з ПАТ «Одесаобленерго» виконавчого збору в розмірі 1943 гривні 17 коп. визнати неправомірною та скасувати;

- постанову головного державного виконавця Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 від 28.03.2017 р. про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 100 гривень визнати неправомірною та скасувати;

- зобовязати Малиновський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області повернути ПАТ «Одесаобленерго» сплачені суми виконавчого збору в розмірі 1943 гривні 17 коп. та витрати виконавчого провадження в розмірі 100 гривень на р/р0265 в ПАТ «Перший ОСОБА_5» м. Одеси, МФО 300506, .

Свою скаргу мотивували тим, що виконавчий лист був виданий з порушенням у оформленні, а тому державний виконавець повинен був повернути його стягувачу з підстав не відповідності вимог до оформлення. Також скаржник посилається на нелалежне повідомлення його про відкриття виконавчого провадження. Крім того, ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» не ухилялось від виконання зазначеного рішення і частково сплатило заборгованість в загальному розмірі 19431, 70 грн та виконавчий збір у розмірі 1943,17 грн.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 28.04.2017 року у задоволенні скарги щодо визнання неправомірним постанов Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» просить ухвалу суду скасувати у звязку з тим, що виконавчий лист виданий з порушенням у його оформленні, а саме неправильно вказана дата предявлення до виконання, неналежне сповіщення боржника про відкриття виконавчого провадження. Крім того, апелянт зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» на постанови державного виконавця та у зобовязанні Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області повернути ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» сплачені суми виконавчого збору в розмірі 1943 гривні 17 коп. та витрати виконавчого провадження в розмірі 100 гривень., суд першої інстанції виходив з безпідставності поданої скарги.

Такий висновок районного суду відповідає встановленим у справі обставинам і є правильним.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що:

- 07 липня 2015 року рішенням Березівського районного суду Одеської області було частково задоволено позов ОСОБА_4 та стягнуто з ПАТ«Одесаобленерго» на її користь шкоду, повязану із втратою її працездатності, виходячи з 80% розміру середньої заробітної плати за період з квітня 2013 року по вересень 2013 року (включно) в сумі 5 505 гривень 60 коп., а за період з жовтня 2013 року по травень 2014 року (включно), виходячи із 80% розмірі середньої заробітної плати, отриманою нею за півроку працевлаштування в сумі - 14 243 гривні 68 коп., а всього в сумі - 19 749 гривен 28 коп.; витрати на постійний сторонній догляд за побутове обслуговування за період з квітня 2013 року по травень 2014 року (включно) у розмірі 80% від мінімальної заробітної плати в сумі - 13 187 гривен 20 коп.; шкоду, повязану із втратою працездатності та відшкодувати їй витрати на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування на три роки наперед, тобто з червня 2014 року по червень 2017 року (включно, для придбання квартири, в сумі 99 174 грн. 96 коп. Стягнуто з ПАТ «Енернопостачальної компанії Одесаобленерго» витрати за проведену комісійну судово-медичну експертизу в сумі 738 гривен 90 коп. У решті вимог відмовлено;

- ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 червня 2016 року рішення Березівського районного суду Одеської області від 07 липня 2015 року скасоване в частині задоволення позову ОСОБА_4 про стягнення з ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» на її користь шкоди, повязаної із втратою працездатності, за період з жовтня 2013 року по травень 2014 року включно, виходячи із 80% середньої заробітної плати, отриманої нею за півроку працевлаштування 14 243,68 гривень та стягнення на її користь шкоди, повязаної із втратою працездатності, та витрат на постійний догляд та побутове обслуговування на три роки вперед, тобто з червня 2014 року по червень 2017 року включно для придбання квартири в розмірі 99 174 грн. 96 коп. В решті вимог рішення залишено без змін;

- 06 березня 2017 року Березівським районним судом Одеської області видано виконавчий лист про стягнення з ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 19 431 гривень 70 коп., а також стягнення з ПАТ « ЕК «Одесаобленерго» виконавчого збору в розмірі 1 943 гривні 17 коп.;

- 20 березня 2017 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження В-31/498 ВП №53602601, з примусового виконання виконавчого листа № 494/742/14-ц від 06 березня 2017 року виданого Березівським районним судом Одеської області про стягнення з ПАТ « ЕК «Одесаобленерго» борг на користь ОСОБА_4 у загальному розмірі 19 431 грн. 70 коп.;

- 28 березня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, якою внесені зміни до постанови про відкриття виконавчого провадження 20 березня 2017 року, а саме внесені зміни в суму стягнення замість помилково вказаної суми в розмірі 19 431 гривня 10 коп., на 19 431 гривня 70 коп., та внесені зміни до виконавчого збору замість помилково вказаної суми в розмірі 1 943 гривні 11 коп. на 1 943 гривні 17 коп.;

- 28 березня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 100 гривень, з урахуванням витрат АСВП;

- 28 березня 2017 року державним виконавцем розподілені кошти, які надійшли на депозитний рахунок Відділу 24 березня 2017 року у розмірі 21 374 грн. 87 коп. на витрати виконавчого провадження у розмірі 10 грн., виконавчий збір у розмірі 1 934 грн. 08 коп. та борг на користь стягувача у розмірі 19 340 грн. 79 коп.;

- 03 квітня 2017 року державним виконавцем розподілені кошти, які надійшли на депозитний рахунок Відділу 31 березня 2017 року у розмірі 100 грн. на виконавчий збір у розмірі 09 грн. 09 коп. та борг на користь стягувача у розмірі 90 грн. 91 коп.

Оскільки виконавчий лист виданий судом за заявою стягувача 06.03.2017 року, то до правовідносин, що виникли між сторонами, застосовується Закон України «Про виконавче провадження» в редакцції від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 4 даного Закону у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

В розумінні ч.4 цієж статті Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно доцього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Зі змісту виконавчого листа виданого судом 06.03.2017 року вбачається, що рішення суду набрало законної сили 20 жовтня 2016 року а строк пред'явлення виконавчого листа до виконання 20 жовтня 2017 року (т. 2 а. с. 89)

Таким чином строк пред'явлення рішення до виконання у виконавчому листі був зазначений. Сам по собі факт невірного визначення такого строку не є підставою для повернення стягувачу виконавчого листа з підстав п. п.6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Невірне зазначення у виконавчому листі строку пред'явлення рішення до виконання може бути підставою для повернення виконавчого документу стягувачу лише у разі, якщо такий строк пропущений.

Як вбачається з матерілаів справи виконавчий лист виданий на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 21.06.2016 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 20.10.2016 року. При цьому рішення апеляційного суду вступає в законну силу з моменту його проголошення. Тобто рішення вступило в законну силу 21.06.2016 року, а не 20.10.2016 року, як зазначено у виконавчому листі і як вважає у поданій скарзі сам заявник.

Виконавче провадження відкрито за заявою стягувача 20.03.2017 року. Тобто фактичний строк виконавчого провадження не пропущений і тому підстава для повернення виконавчого документу у державного виконавця не було.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку предявлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Як вже зазначалося строк пред'явлення рішення до виконання стягувачем не пропущено і тому державний виконавець незважаючи на помилковість зазначення у виконавчому листі такого строку, не мав підстав для повернення стягувачу виконавчого документа.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

Така заява про примусове виконання рішення стягувачем була подана разом з виконавчим листом.

Оскільки примусовому виконанню підлягало судове рішення про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, то стягувач в порядку абз. 5 ч. 2 ст. 26 цього ж Закону звільнений від авансового внеску.

Відкриттям виконавчого провадження розпочалася стадія примусового виконання рішення суду про стягнення початку примусового виконання рішення суду, надання можливості боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) передбачено лише щодо рішень немайнового характеру (ч.6 ст. 26 Закону).

Таким чином постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2017 року була винесена державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

Державний виконавець надіслав посадовій особі ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» документи виконавчого провадження 21.03.2017 року.

Заявник не заперечує, що дізнався про виконавче провадженя під час телефонної розмови безпосередньо з державним виконавцем 21.03.2017 року та з електронної пошти 22.03.2017 року. Проте вказує, що не отримував оригіналів постанов.

Як вбачається зі змісту скарги скаржник просить визнати постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2017 року та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження від 28.03.2017 року, зобов'язавши як наслідок повернути сплачені виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Проте відсутність доказів про вручення оригіналів постанов та наявність доказів про те, що боржник був обізнаний про виконавче провадження за допомогою електронної пошти і після цього у найкоротший термін виконав рішення суду і сплатив виконавчий збір у сумі, яка була зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження, не є підставою для визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2017 року.

Про визнання дій державного виконавця щодо неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» окремим пунктом про це питання не ставило.

Тобто скаржник не намагався визнати неправомірними дії державного виконавця щодо неповідомлення в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», а лише мотивував не отримання оригіналів постанови про відкриття виконавчого провадження, як одну із підстав для визнання її неправомірною та її скасування.

З урахуванням наведного та враховуючи встановлені у справі обставини, судова колегія погоджується в цій частині з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»:

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч. 1).

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (ч. 2).

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 9)

Як вбачається з матеріалів справи виконання рішення відбулося після винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тому у державного виконавця не було підстав не стягувати з боржника виконавчий збір.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та витрати виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2016 № 3917/5 та від 24.03.2017 року № 954/5 за користування автоматизованою системою виконавчого провадження в межах кожного відкритого виконавчого провадження стягується плата 51 грн.

У разі якщо відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач у виконавчому провадженні звільнений від сплати авансового внеску, оплати послуг за користування системою здійснюється за рахунок витрат виконавчого провадження, стягнутих з боржника за цим виконавчим провадженням.

Державний чи приватний виконавець після отримання виконавчого документа в терміни, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

В систему обовязково вносяться відомості:

- про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень;

- про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться в систему одночасно з виготовленням документа, на підставі якого здійснюється виконавча дія, або яким оформляється проведення виконавчої дії.

Зі змісту постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 28.03.2017 року вбачається що під час виконавчого провадження витрачено 100 грн., в тому числі: 10 грн. - витрати на компютерне обслуговування; 21 грн. - витрати на відправлення кореспонденції; 10 грн. 80 коп. повідомлення сторонам; 07 грн. 20 коп. - вартість використаних 15 аркушів папіру, а також витрати за реєстрацію відомостей у АСВП 51 грн.

Оскільки державний виконавець відкрив примусове виконання у відповідності до законодавства, після відкриття провадження ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», як боржник виконало рішення суду, а підстави для звільнення боржника від стягнення виконавчого збору 1943,11 грн 10% від суми стягнення 19431,10 грн. та витрат виконавчого провадження 100 грн. відсутні, державний виконавець обгрунтовано при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження вирішив питання про стягнення з боржника виконавчого збору та обгрунтовано виніс постанову про стягнення з боржника мотивованих витрат виконавчого провадження.

При таких обставинах районний суд набув правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ПАТ «ЕК «Одесаобленерго».

Доводи апеляційної скарги остаточних висновків суду першої інстанції не спростовують і спрямовані виключно на переоцінку доказів, яким судом надано об'єктивну оцінку у відповідності до встановлених у справі обставин. При цьому доводи апелянта засновані на невірному тлумаченні норм Закону України «Про виконавче провадження» в контексті з суб'єктивним сприйняттям обставин справи на власну користь.

При таких обставин немає підстав вважати, що районний суд при відкритті провадження допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали про відкриття провадження у справі і тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника департаменту Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2017 року року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду

Головуючий: О. М. Таварткіладзе

Судді: Л .ОСОБА_6

ОСОБА_7

Копія вірна

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8