29 червня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар Прокопчук Л.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (надалі відповідачі) в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість по Договору про кредитну лінію №60/0120840 від 01 вересня 2005 року в загальній сумі 10 654,96 дол. США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме домоволодіння, що складається з А1 - житловий будинок (загальна площа 121 кв.м., житлова 61,9 кв.м.), Б1 - сарай, Д - гараж, Г - льох, В - вбиральня, № 1-3 - огорожа, І - замощення, та знаходиться за адресою: м. Рівне, пров. Бригадний, буд. № 11 б, належить відповідачу ОСОБА_3 на праві власності і є предметом іпотеки за Договором іпотеки від 01 вересня 2005 року шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог позивача за Договором про кредитну лінію № 60/0120840 від 01 вересня 2005 року в сумі 10 654,96 дол. США, з якої: заборгованість по сумі кредиту - 9 463,44 дол. США, в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту 2 096,21 дол. США, відсотки 965,09 дол. США, підвищені відсотки 226,43 дол. США.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 вересня 2005 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір про кредитну лінію № 60/0120840, за умовами якого відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 20 000 дол. США. Відповідно до Додаткової угоди №3 від 27 січня 2010 року до вищезазначеного Договору позичальник зобовязався повернути в повному обсязі використану суму ліміту за Договором не пізніше 01 вересня 2018 року та виконати усі зобовязання, передбачені індивідуальними угодами в терміни встановлені індивідуальними угодами. Відповідно до п. 1.3.1. Додаткової угоди № 4 від 29 серпня 2011 року до вищезазначеного Договору сторони погодили, що: терміном погашення кожного щомісячного ануїтетного платежу за Графіком погашення кредиту вважається останній робочий день , що передує 01 числу кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого Позичальник зобовязаний сплатити ануїтетний платіж, першим днем прострочення сплати суми щомісячного ануїтетного платежу вважається 01 число кожного поточного календарного місяця строку кредитування згідно Графіку погашення кредиту. Також Додатковою угодою № 4 від 29 серпня 2011 року до вищезазначеного Договору сторонами було додатково уточнено зобовязання позичальника щодо виконання умов Договору про кредитну лінію № 60/0120840 від 01 вересня 2005 року, в тому числі і по сплаті процентів за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку погашення кредиту та підвищених відсотків в разі прострочення платежу. Однак, відповідач ОСОБА_2 не виконує обовязки, покладені на нього Кредитним договором, кредит та проценти за його користування не повертає, в зв'язку з чим станом на 28 жовтня 2016 року загальна сума заборгованості по Договору про кредитну лінію №60/0120840 становить 10 654, 96 дол. США.
Також з метою забезпечення виконання зобовязань за Договором про кредитну лінію №60/0120840 між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 01 вересня 2005 року був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №2000, відповідно до якого Іпотекодавець передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що складається з А1 - житловий будинок (загальна площа 121 кв.м., житлова 61,9 кв.м.), Б1 - сарай, Д - гараж, Г - льох, В - вбиральня, № 1-3 - огорожа, І - замощення, та знаходиться за адресою: м. Рівне, пров. Бригадний, буд. № 11 б і належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу ВВО № 504100 реєстраційний № 6875 від 12 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Враховуючи внесені зміни до Договору про кредитну лінію № 60/0120840 (укладення додаткових угод) між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 29 серпня 2011 року було укладено Договір про внесення змін до договору іпотеки, згідно п. 1 якого сторони підтвердили, що Іпотекою забезпечується також виконання усіх зобовязань ОСОБА_2 по Договору про кредитну лінію № 60/0120840 та всіх додаткових угодах до нього. Таким чином, приймаючи до уваги невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх зобовязань за Договором про кредитну лінію № 60/0120840 позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.
Відповідачі в судові засідання 11 січня 2017 року, 10 лютого 2017 року, 10 березня 2017 року, 12 квітня 2017 року, 25 травня 2017 року, 29 червня 2017 року не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення відправлення. Будь-яких заперечень на позов не подали.
29 червня 2017 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на те, що договір про надання правової допомоги між відповідачем ОСОБА_2 та ним як представником був укладений лише 28 червня 2017 року, а тому він не зможе забезпечити належний правовий захист інтересів відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні, так як ознайомлення з матеріалами справи та підготовка заперечення вимагає значного часу, окрім того, він знаходиться на лікарняному.
Заслухавши думку представника позивача з приводу поданого представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи, який наполягав на розгляді справи по суті, суд прийшов до висновку про відхилення даного клопотання у звязку з тим, що відкладення розгляду справи є правом і прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу в судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення. Крім того матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, тому з підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України, клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи відхилено за необґрунтованістю.
Окрім того, згідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Таким чином законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки відповідача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці відповідача до суду (другої підряд).
Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.
Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 157 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно дослідивши встановлені обставини та надані докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.
Судом встановлено, що 01 вересня 2005 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого згідно статуту є позивач (а.с.60-61), та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про кредитну лінію №60/0120840 за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 20 000 дол. США з процентною ставною 14 % річних, з терміном погашення не пізніше 31 серпня 2010 року.
Відповідно до п.6.1.1 Кредитного договору Позичальник зобовязується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним Договором терміни, а також виконувати інші свої зобовязання згідно даного Договору.
22 лютого 2008 року між тими самими сторонами укладені Додаткові угоди №1,2 до Договору про кредитну лінію №60/0120840 від 01 вересня 2005 року, за якими сторони домовилися внести зміни до Договору (а.с.10-21).
27 січня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №3 до Договору про кредитну лінію №60/0120840 від 01 вересня 2005 року, відповідно до якої сторони погодили внести зміни до вищевказаного Договору шляхом викладення пункту 1.2.1. вищевказаного Договору в новій редакції, а саме: «1.2.1. Позичальник повинен виконати свої зобовязання по поверненню в повному обсязі використаної суми ліміту за цим Договором не пізніше 01 вересня 2018 року, і виконати всі зобовязання, передбачені Індивідуальними угодами в терміни встановлені Індивідуальними угодами, але в будь-якому випадку терміни виконання зобовязання Позичальника за Індивідуальними угодами не повинні перевищувати термін, передбачений цим пунктом Договору, якщо тільки не застосовується інший коротший термін виконання зобовязань, встановлений цим Договором та/або згідно умов відповідно угоди Сторін». Інші умови Договору залишені без змін і діють у частині, що не суперечить цій додатковій угоді (а.с.22).
29 серпня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №4 до Договору про кредитну лінію №60/0120840 від 01 вересня 2005 року, відповідно до якої сторони домовились, що Позичальник зобов'язується виконувати свої зобов'язання за Договором з урахуванням наступного:
1.1. Сторони підтверджують, у відповідності до Додаткової угоди №2 до Договору про кредиту лінію №60/0120840 від 22 лютого 2008 року (індивідуальна угода - кредитна лінія + ) Позичальнику встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 20 000 доларів США.
1.2. Станом на «29» серпня 2011 року, фактична заборгованість Позичальника в рамках кредитної лінії, вказаної в п. 1.1 цієї Додаткової угоди, становить 19 370,33 дол. США.
1.3. Сторони домовились, що з дати підписання цієї Додаткової угоди вказана в пункті 1.2 цієї Додаткової угоди сума фіксується як кредит (без права поновлення у випадку часткового погашення), та Позичальник зобовязується здійснювати погашення такого кредиту в на наступних умовах:
1.3.1. Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до цієї Додаткової угоди, якщо тільки не застосовується інший (коротший) термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або цієї Додаткової угоди та/або згідно умов відповідної угоди Сторін.
При цьому, Сторони погодили, що: терміном погашення кожного щомісячного ануїтетного платежу за Графіком погашення кредиту вважається останній робочий день, що передує 01 числу кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого Позичальник зобовязаний сплатити ануїтетний платіж; першим днем прострочення сплати суми щомісячного ануїтетного платежу вважається 01 число кожного поточного календарного місяця строку кредитування згідно Графіку погашення кредиту. В будь-якому випадку кінцевий строк погашення кредиту - 01 вересня 2018 року.
Також Додатковою угодою № 4 від 29 серпня 2011 року до вищезазначеного Договору Сторонами було додатково уточнено зобовязання позичальника щодо виконання умов Договору про кредитну лінію № 60/0120840 від 01 вересня 2005 року, в тому числі і по сплаті процентів за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку погашення кредиту та підвищених відсотків в разі прострочення платежу (а.с.23-31).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового погашення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Взяті на себе зобов'язання відповідач ОСОБА_2 не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості.
Дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості за кредитним договором №60/0120840 підтверджується загальна сума заборгованості станом на 28 жовтня 2016 року, яка становить 10 654,96 дол. США, з якої: заборгованість по сумі кредиту - 9 463,44 дол. США, в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту 2 096,21 дол. США, відсотки 965,09 дол. США, підвищені відсотки 226,43 дол. США (а.с.54-57). Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим і таким, що відповідає умовам договору.
Враховуючи внесені зміни до Договору про кредитну лінію № 60/0120840 (укладення додаткових угод) між позивачем та відповідачами 29 серпня 2011 року було укладено Договір про внесення змін до договору іпотеки, згідно п. 1 якого сторони погодили, що іпотекою за Договором іпотеки посвідченого ОСОБА_4 приватним, нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 01 вересня 2005 року за реєстровим №2000, в доповнення до того, що було обумовлено в такому Договорі раніше, забезпечуються в повному обсязі зобовязання Боржника ОСОБА_2, за Договором про Кредитну лінію №60/0120840 від 01 вересня 2005 року, надалі Основний договір, укладеним між Іпотекодержателем та Боржником. При цьому, Основний договір включає в себе будь-які Додаткові (індивідуальні) угоди до Основного договору, зокрема, але не виключно: 1) Додаткова угода №1 від 22 лютого 2008 року; 2) Додаткова угода № 2 від 22 лютого 2008 року; 3) Додаткова угода №3 від 27 січня 2010 року; 4) Додаткова угода №4 від 29 серпня 2011 року; а також будь-які інші додаткові (індивідуальні) договори (угоди) до Основного договору, договори про внесення змін до Основного договору, що будуть укладені після набрання чинності цією Додатковою угодою.
Згідно до ч.1 ст.573 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншим кредиторами цього боржника.
На підставі ч.1 ст.589 ЦК України, у разі не виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право стягнення на предмет застави.
Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі не виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно п. 4.1. Договору іпотеки від 01 вересня 2005 року Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у разі якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або при частковій несплаті в строк сум процентів; та/або при несплаті або при частковій несплаті в строк сум комісій, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойок, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум інших платежів, передбачених Кредитним договором та/або даним договором; а також у разі, якщо Іпотекодавець та/або позичальник не виконує та/або неналежним чином виконує умови даного Договору та/або Кредитного договору.
Пунктом 4.2. Договору іпотеки від 01 вересня 2005 року передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Вказані встановлені судом обставини оцінюються достатньою підставою для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по Договору про кредитну лінію №60/0120840 від 01 вересня 2005 року в загальній сумі 10 654,96 дол. США з ОСОБА_2 та звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Рівне, пров. Бригадний, буд. № 11 б, що належить ОСОБА_3 на праві власності.
Однак, положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
В позовній заяві позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», що суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».
Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку про те, що в розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.
Ця правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року, яка в силу положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до Звіту про оцінку домоволодіння (будинку та земельної ділянки), що розташоване за адресою: м. Рівне, провулок Бригадний, б.11б, проведеного 06 червня 2017 року суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Оцінка і консультації» слід встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки 35 600 доларів США, без урахування ПДВ.
За наведених обставин, положень чинного законодавства та з метою уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення, суд вважає такими, що обґрунтовані, доведені та підлягають до задоволення вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь позивача по Договору про кредитну лінію №60/0120840 від 01 вересня 2005 року в загальній сумі 10 654 долари США 96 центів, що за курсом НБУ станом на 29 червня 2017 року становить 277 883,63 гривень, з яких: заборгованість по сумі кредиту - 9 463,44 дол. США, що еквівалентно 246 807,65 грн., в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту 2 096,21 дол. США, що еквівалентно 53 965,24 грн., відсотки 965,09 дол. США, що еквівалентно 25 169,66 грн., підвищені відсотки 226,43 дол. США, що еквівалентно 5 905,32 грн. та задоволенню частково вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме домоволодіння, що складається з А1 - житловий будинок (загальна площа 121 кв.м., житлова 61,9 кв.м.), Б1 - сарай, Д - гараж, Г - льох, В - вбиральня, № 1-3 - огорожа, І - замощення, та знаходиться за адресою: м. Рівне, пров. Бригадний, буд. № 11 б, належить ОСОБА_3 на праві власності і є предметом іпотеки за Договором іпотеки від 01 вересня 2005 року шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» за Договором про кредитну лінію № 60/0120840 від 01 вересня 2005 року в сумі 10 654 долари США 96 центів, що за курсом НБУ станом на 29 червня 2017 року становить 277 883,63 гривень, з якої: заборгованість по сумі кредиту - 9 463,44 дол. США, що еквівалентно 246 807,65 грн., в тому числі прострочена заборгованість по сумі кредиту 2 096,21 дол. США, що еквівалентно 53 965,24 грн., відсотки 965,09 дол. США, що еквівалентно 25 169,66 грн., підвищені відсотки 226,43 дол. США, що еквівалентно 5 905,32 грн., однак із встановленням судом початкової ціни реалізації предмета іпотеки 35 600 доларів США, без урахування ПДВ, що визначена згідно Звіту про оцінку домоволодіння (будинку та земельної ділянки), проведеного 06 червня 2017 року суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Оцінка і консультації».
На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути 4 115 грн. 56 коп. судового збору на користь позивача в якості відшкодування понесених ним у справі витрат.
Керуючись ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по Договору про кредитну лінію №60/0120840 від 01 вересня 2005 року в загальній сумі 10 654 (десять тисяч шістсот пятдесят чотири) долари США 96 центів.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути в рівних долях із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" судовий збір у розмірі 4 115 (чотири тисячі сто п'ятнадцять) гривень 56 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.
У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання.
Повний текст рішення суду виготовлено 30 червня 2017 року.
Суддя Рівненського міського суду О.О. Першко