Справа № 199/2508/17
04 липня 2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернувся суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.02.2017 року. У зазначеному будинку, крім позивача та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрований відповідач по справі, який з 2002 року в будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, його особистих речей в будинку немає. У зв'язку з цим, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання не з'явилась, підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення, про що надала письмову заяву.
Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.02.2017 рокуналежить житловий будинок АДРЕСА_1. Відповідно до довідки про склад сім'ї у даному будинку зареєстровані: позивач по справі - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та відповідач по справі - ОСОБА_2.
Відповідач по справі, не проживає з 2002 року, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, його особистих речей в будинку немає, що підтверджується актом обстеження домоволодіння від 10.04.2017 року, який складено та підписано представником квартального комітету №19.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215,224 ЦПК України, ст.391 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору, в розмірі 640 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя