Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.10.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря Бомбушкар В.П.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 19.07.2013 року був укладений договір купівлі-продажу квартири в якому в якості продавця виступила вона, а покупцем квартири стала відповідачка Балаж. Після укладення даного договору ОСОБА_3 оформила власноручно виконану розписку, якою зобов»язалася до 05.08.2013 року розрахуватися за придбану нею квартиру, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Легоцького, 38/50 у сумі 19500 дол. США (що на день надання розписки відповідало сумі 158535 грн.). Позивач зазначає, що хоча у цій розписці немає її анкетних даних, але те, що відповідачка ОСОБА_3 заборгувала вказану суму саме їй підтверджується не тільки тим, що розписка знаходиться у її розпорядженні та вказаним вище договором купівлі-продажу, де, зокрема вона, зазначена в якості продавця квартири, але й зворотною стороною розписки. Так, в ній зазначено, що 19.09.2013 року (тобто з пропуском строку розрахунку, зазначеного в ній 05.08.2013 року) ОСОБА_3 сплатила 15 тис. дол. США, та станом на той час, із врахуванням інших матеріальних зобов»язань, визнала, що залишок її боргу становить 5500 дол. США. 27.12.2013 року вона одержала від ОСОБА_3 в рахунок погашення позики суму в 2000 дол. США. Таким чином, станом на день подачі вказаної позовної заяви борг ОСОБА_3 становить суму в 3500 дол. США., що станом на 08.12.2016 року становить суму 91340, 84 грн.,

Також позивач просить стягнути з відповідача 9% (тобто по 3% за три роки) від суми основного боргу, що становить 8220,67 грн.

У судовому засіданні позивач та її представник зменшили позовні вимоги та просили стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 92538,35 грн., що становить залишок боргу в еквіваленті 3500 дол. США за договором позики.

Відповідач у судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Новини Закарпаття» « 73 (4688) від 03.10.2017 року, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, виходячи із їх належності та допустимості, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В судовому засіданні досліджено оригінал розписки ОСОБА_3 від 20.07.2013 року, яка долучена до матеріалів справи, та встановлено, що згідно такої ОСОБА_3Ю, зобов»язалася розрахуватися за куплену квартиру за адресою: м. Ужгород, вул. Легоцького, 38/50 та сплатити грошові кошти в сумі 19500 дол. США, що є еквівалентом 158535 грн. до 05.08.2013 року.

При цьому у вказаній розписці не зазначено, що ОСОБА_3 зобов»язується сплатити грошові кошти ОСОБА_1

ОСОБА_1 зазначає, що саме їй ОСОБА_3 повинна сплатити грошові кошти за куплену квартиру за адресою: м. Ужгород, вул. Легоцького, 38/50.

В судовому засіданні також досліджено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 19.07.2013 року та посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 і зареєстрований в реєстрі за № 647.

Згідно даного договору встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

ОСОБА_1 діяла від імені ОСОБА_5, законним представником якої є ОСОБА_6, на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 17.04.2013 року, зареєстрованої в реєстрі за № 744, та від імені ОСОБА_6, на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 17.04.2013 року, зареєстрованої в реєстрі за № 743.

У п. 2 вказаного договору зазначено, що ціна квартири, що продається становить 101370,00 (сто одна тисяча триста сімдесят грн. 00 коп.) грн. Ця сума повністю сплачена покупцем готівкою та отримана продавцем особисто до підписання цього договору. На час підписання цього договору сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків.

Таким чином посилання позивачки на те, що наявність заборгованості ОСОБА_3 перед нею підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 19.07.2017 року не може бути взяте судом до уваги.

При цьому позивач посилається також на те, що заборгованість ОСОБА_3 саме перед нею підтверджується зворотною стороною розписки.

Як встановлено судом, на зворотній стороні розписки наявні записи, які засвідчені підписами двох свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, про те, що 19.09.2013 року ОСОБА_3 повернуто грошові кошти в сумі 15000 дол. США. Станом на 19.09.2013 року залишок по боргу 5500 дол. США, грошові кошти ОСОБА_3Ю, зобов»язується повернути до 20.10.2013 року.

Також на зворотній стороні розписки наявний запис ОСОБА_1, який засвідчений підписами двох свідків, про те, що 27.12.2013 року ОСОБА_1 отримала 2000 дол. США в рахунок заборгованості.

Проте, жодних записів або підписів самої ОСОБА_3 про зобов»язання повернення ОСОБА_1 грошових коштів на зворотній стороні розписки немає.

При цьому суд звертає увагу на те, що перший запис виконаний невідомою особою від імені третьої особи, при цьому згідно запису зазначено, що 19.09.2013 року ОСОБА_3 повернено 15000 дол. США та станом на 19.09.2013 року залишок боргу становить 5500 дол. США, в той час як сума боргу за розпискою визначено у розмірі 19500 дол. США,

Тобто, згідно вказаного запису невідомою особою самовільно зазначено залишок боргу, який є на 1000 дол. США більшим, ніж передбачено самою розпискою, де наявний підпис ОСОБА_3

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Підпис ОСОБА_3, яким би вона визнавала за собою заборгованість у розмірі 5500 дол. США відсутній.

Згідно другого запису на зворотній стороні розписки, який виконаний від імені ОСОБА_1, зазначено, що 27.12.2013 року остання отримала від ОСОБА_3 2000 дол. США в рахунок заборгованості.

Згідно позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 3500 дол. США, в той час як будь-яких даних про погодження ОСОБА_3 такої заборгованості немає.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов;язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що позивачем та її представником не доведено наявність у позивача права на стягнення заборгованості за наданою розпискою від 20.07.2013 року, а тому позов до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 509, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 214, 215, 224, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Головуючий О.А. Придачук