Справа № 175/3092/15-ц
Провадження № 2/175/1203/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Автопромінь», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дніпроінмед», про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Автопромінь», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дніпроінмед», про відшкодування збитків, ухвалою суду від 05 серпня 2016 року було скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду, згідно уточнених позовних вимог позивач просила стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки в розмірі 46 394 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., та стягнути на користь позивача судовій збір та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

В обґрунтуванні уточненої позовної заяви зазначено, що 29 грудня 2014 року близько 9 год. 30 хв. на 222 км + 100 м а/д Знамянка - Луганськ - Ізварино відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Caddy д/н: АЕ 7555 ВТ під керуванням ОСОБА_2 який належить ОСОБА_1, автомобіля Mercedes-Benz д/н: АЕ 0915 АВ під керуванням ОСОБА_3, автомобіля ГАЗ д/н: 43604 АЕ, автомобіля Камаз д/н: АЕ 1857 ЕН та автомобіля ВАЗ д/н: АЕ 3510 ВЕ. Винним в ДТП визнано ОСОБА_3, що підтверджується Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Власником автомобіля Mercedes-Benz д/н: АЕ0915АВ є Товариство з додатковою відповідальністю «Автопромінь». На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Дніпроінмед» за Полісом № АС/8948522. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дніпроінмед» був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу та складена внутрішня калькуляція розміру збитку, яку Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дніпроінмед» до огляду не надала. У зв'язку з чим позивачем було замовлена незалежна експертна оцінка пошкодженого транспортного засобу у оцінювача ОСОБА_4 та був складений Звіт про оцінку матеріального збитку №51/02/15 від 25.05.2015 року відповідно до якого: вартість матеріального збитку складає 64 056,99 грн. «Страхова компанія «Дніпроінмед» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 40 000.00 грн. Така сума є значно меншою ніж вартість яку необхідно витратити для відновлення пошкодженого транспортного засобу. Доплатити самостійно різницю між такою ціною та сумою виплати страхового відшкодування у позивача не має фінансової спроможності, тому вона звернулась до суду з даною позовною заявою.

Представник позивача в судове засідання не зявився, відповідно до наданої на адресу суду заяви просив розглянути цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, в матеріалах справи наявні заперечення щодо позовних вимог.

Представник третьої особи Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дніпроінмед» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання теж не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини своєї неявки суд не повідомив.

Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступного.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2014 року близько 9 год. 30 хв. на 222 км + 100 м а/д Знамянка - Луганськ - Ізварино відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Caddy д/н: АЕ 7555 ВТ під керуванням ОСОБА_2 який належить ОСОБА_1, автомобіля Mercedes-Benz д/н: АЕ 0915 АВ під керуванням ОСОБА_3, автомобіля ГАЗ д/н: 43604 АЕ, автомобіля Камаз д/н: АЕ 1857 ЕН та автомобіля ВАЗ д/н: АЕ 3510 ВЕ.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Винним в ДТП визнано ОСОБА_3, що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська.

Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана не правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дніпроінмед» був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу та складена внутрішня калькуляція розміру збитку, яку Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дніпроінмед» до огляду не надала. У зв'язку з чим позивачем було замовлена незалежна експертна оцінка пошкодженого транспортного засобу у оцінювача ОСОБА_4 та був складений Звіт про оцінку матеріального збитку № 51/02/15 від 25.05.2015 року відповідно до якого: вартість матеріального збитку складає 64 056,99 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеним лімітом.

Відповідно до ст. 12 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 червня 2015 року «Страхова компанія «Дніпроінмед» здійснила позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 40 000.00 грн.. що підтверджується випискою банку по картковому рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до інформації отриманої з ДП «ІРЦ»: відповідач надає послуги у відповідності до коду КВЕД 39.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (основний).

Відповідно до Постанови № 4 віл 01.03.2013 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця. особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Керуючись вищевикладеним, враховуючи той факт, що власником автомобіля НОМЕР_1 є ТзДВ «Автопромінь», а ОСОБА_3 керував автомобілем виконуючи свої трудові обов'язки перед Товариством з додатковою відповідальністю «Автопромінь», суд дійшов висновку, що завдану шкоду повинен відшкодувати Товариство з додатковою відповідальністю «Автопромінь».

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

У позовній заяві зазначається, що позивачу та його сімї завдано моральну шкоду у зв'язку з непередбачуваними діями відповідача, що призвели до позбавлення душевного спокою.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та ст. 23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в границях заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача й інших обставин (характеру й тривалості страждань, стану здоров'я потерпілого, ваги заподіяної травми, наслідків тілесних ушкоджень, істотність змушених змін у його життєвих і виробничих відносин, намірів з якими діяла особа, що спричинила шкоду).

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, застосовує принцип справедливості та співмірності і вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, також належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Як передбачено ч. 1 ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги.

Згідно п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" N 10 від 17 жовтня 2014 року, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Відповідно до абз 2, 3 п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" N 10 від 17 жовтня 2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Відповідно до договору про надання правової допомоги адвокатом, зазначені витрати документально не підтверджені та не доведені, а тому з відповідача на користь позивача не підлягають стягненню судові витрати повязані з розглядом судової справи, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Автопромінь», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дніпроінмед», про відшкодування збитків задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Автопромінь» () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) матеріальні збитки в розмірі 46 394 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Автопромінь» () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Автопромінь» () на користь держави судові витрати у розмірі 640 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М. Шабанов