Справа № 346/3245/17
Провадження № 2/346/1615/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого-судді Веселова В.М.

секретаря - Максим'юк М.А.

З участю позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Коломийської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні і пояснила, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 29.07.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач залишився проживати в м.Буча Київської області, відповідачка повернулась до м.Коломия. Однак відповідач після розірвання шлюбу дитиною не цікавиться, не виявляє бажання займатися її вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і вказала, що відповідача слід позбавити батьківських прав , оскільки він не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини та ухиляється від виконання своїх обов'язків. Так, відповідно до вимог зазначеної вище ст.150 СК України «батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини». Позивачка просить прийняти рішення, яким позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, гр. України, батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач в судове засідання не з`явився без поважної причини, про день,час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд,заслухавши пояснення позивачки, ознайомившись з висновком представника третьої особи приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 29 липня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Коломийського міськрайонного суду (а.с. 10).

Від спільного подружнього проживання у сторін народилась дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 15 січня 2013 року (а.с.).

Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникали у їхній сім'ї, не міг підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, між сторонами часто виникали сварки, скандали, в присутності малолітньої дочки, що погано впливало на здоров'я позивачки та виховання їхньої дитини.

Після розірвання шлюбу відповідач, перестав цікавитися дочкою, не виявляв бажання займатися її вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надавав. Дитина росте, потребує багато додаткових витрат, однак відповідач хоча б разової матеріальної допомоги дочці не надавав, навіть на день народження та інші великі свята.Під час хвороби дитини, відповідач жодного разу її не провідав та не поцікавився станом здоров'я дитини. З часу розлучення на сьогоднішній день дитина батька не пам'ятає, на сімейних світлинах його не впізнає.

На підставі рішенням Коломийського міськрайонного суду, справа № 346/ 3387/14-ц від 23 липня 2014 року присуджено стягувати із відповідача ОСОБА_2 аліменти на тримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 600 ( шістсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнені судом аліменти, відповідач не платить та має заборгованість, що підтверджується довідками Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Київської області №№ 218,3607/03-36.

Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дочки, виявляти турботу, щодо неї, будь - яких перешкод чи заборони щодо побачень з дитиною відповідачу ніхто не чинить. Відповідач по цей час не спілкується з дочкою, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено і ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно довідки Коломийського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 21 «Пролісок» підтверджено, що малолітня дочка ОСОБА_3, 2012 року народження відвідує дошкільний заклад з вересня 2015 року. Участі у вихованні батько ОСОБА_2 не бере, життям дочки к ДНЗ не цікавиться (а.с. 9).

Згідно з висновком про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, після розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_2 перестав цікавитись життям дочки,не виявляв бажання займатись її вихованням,не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. На засідання комісії з прав дитини відповідач не з`являвся,хоча йому надсилались повідомлення про дату та час проведення засідання з метою заслухання його думки.

Згідно ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідач по справі нехтує своїми батьківськими обов'язками, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її здоров'ям, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини,проявляє повну байдужість до своєї дитини. Саме про це свідчить той факт, що батько тривалий час не намагається навіть зустрітись з своєю дитиною. Вищенаведені факти свідчать про те,що відповідач,як батько неповнолітньої дитини, самоусунувся від її виховання, батько дитини займається своїми проблеми, нехтуючи своїми батьківськими обов`язками.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Встановлене судом, підтверджується висновком Служби у справах неповнолітніх Коломийської міської ради, копією свідоцтва про народження дитини, копією свідоцтва про розірвання шлюбу та іншими перевіреними в суді доказами.

На підставі ст.ст.164, 165,166, 180 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 169 ч.4, 213 - 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Веселов В. М.