АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4519/17 Справа № 191/2607/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Корпорації «УкрАвто» в особі підрозділу «Автоцентр на Столичному» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що проти нього відповідачем були вчинені шахрайські дії, було відкрито кримінальне провадження за ч.1ст.190 КК України та відповідні відомості 20.05.2016 року були внесені до ЄРДР, що підтверджується витягом з кримінального провадження, наданого йому слідчим органу досудового розслідування Синельниківським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 21.05.2015 року. У березні 2016 року йому стало відомо зі слів слідчого, що кримінальне провадження було передано до Голосіївського районного управління поліції ГУМВС України в м. Київ. Шахрайськими діями відповідача завдані йому грошові збитки на суму 2500,00 грн. Він має передбачене і гарантоване законом право на відшкодування шкоди, завданої йому відповідачем, внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 2500,00 грн.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно копії чеку №2542, 16.05.2015 року о 13-25 годині невідома особа здійснила поповнення картки 516875 **** **** 74 через термінал ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вул. 40 - річчя Жовтня,13, на суму 2498,00 грн. (а.с.87).

20 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Синельниківського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області із заявою про вчинене відносно нього кримінального правопорушення, а саме шахрайства (а.с.58).

З витягу з кримінального провадження №0000981, внесеного 20.05.2015 року до ЄРДР за ознаками ч.1 ст. 190 КК України, зі змісту заяви позивача про вчинення кримінального правопорушення, вбачається, що 16.05.2015 року невстановлена особа, яка представилась позивачу ОСОБА_3, як працівником фірми «Бліц-Авто», шляхом обману за допомогою телефонної розмови, змусила ОСОБА_2 через термінал ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: м. Синельникове, вул. 40 років Жовтня, 13, здійснити переказ коштів в розмірі 2500,00 грн. шляхом поповнення картки, чим завдала матеріального збитку (а.с.59, 11 - 12).

Як вбачається з листа Синельниківського слідчого відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області №С-46 від 09.06.2016 року, кримінальне провадження №0000981, внесене 20.05.2015 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, перебуває в провадженні СВ Синельниківського ВП; по даному кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування (а.с 20).

Зі службових записок АТ «Українська автомобільна корпорація» вбачається, що ОСОБА_3 ніколи не перебував в трудових відносинах із Філією «Автоцентр на Столичному» АТ «Українська автомобільна корпорація» або з Автосервісною філією «Бліц-Авто» АТ «Українська автомобільна корпорація» (а.с. 97-98).

Частинами 1 та 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги, що кримінальне провадження №0000981, внесене 20.05.2015 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, щодо шахрайських дій відносно ОСОБА_2 не закінчене, відсутній обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили, а особа, що вчинила шахрайські дії, не встановлена; враховуючи, що відповідачем надані докази, які спростовують твердження позивача про перебування ОСОБА_3 в трудових стосунках з Філією «Автоцентр на Столичному» ПАТ «Українська автомобільна корпорація» або з Автосервісною філією «Бліц-Авто» АТ «Українська автомобільна корпорація», - місцевий суд дійшов обґрунтованих висновків про те, що відповідач є неналежним та про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Колегія звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з іншим позовом, до іншого відповідача, або з інших підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, положень ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді