Справа № 289/1692/17
Номер провадження 2/289/947/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Прокопчук А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Осичківської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті його батька ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 (однієї другої) земельного паю члена ПКСП ім. Несененка с. Осички, Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 8 437,00 гривень, що належав ОСОБА_3 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0184441, виданого на імя «Харитончук Віра Степанівна» на підставі рішення Радомишльської РДА № 73 від 17.03.1997 успадкував мій покійний батько, що також підтверджує копія рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 травня 2008 року, інших спадкоємців які б мали право та претендували на зазначене майно немає, тому просила суд визнати за нею право власності.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву в якій просив справу розглянути без його участі а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народився 27 лютого 1975 року в м. Радомишль, Житомирської області, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

09 липня 2015 року помер батько позивача (що підтверджує свідоцтво про народження І-ТП № 434694 від 19.03.1975 року), ОСОБА_2, у віці 61 років в м. Радомишль, Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 268548, що видане повторно відділом ДРАЦС Радомишльського РУЮ у Житомирській області від 01.10.2015 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, у відповідності до ст.1261 ЦК України, прийняв позивач, як спадкоємець за законом, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де на підставі цього, приватним нотаріусом ОСОБА_4, було заведено спадкову справу під № 158/2015 - даний факт підтверджує копія Довідки № 02-14/355 від 29.06.2017 року виданої приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу ОСОБА_4

Після смерті батька позивача відкрилася спадщина, яка з поміж всього іншого, складається з земельного паю члена ПКСП ім. Несененка с. Осички, Осичківської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 8 437,00 гривень, що належав ОСОБА_3 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0184441, виданого на імя «Харитончук Віра Степанівна» на підставі рішення Радомишльської РДА № 73 від 17.03.1997 успадкував покійний батько позивача, що підтверджує копія рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 травня 2008 року.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної частки (пай) позивач, як спадкоємець першої черги - не має можливості через те, що його покійний батько хоча і успадкував 1/2 частину земельної частки (пай) однак за життя не виготовив на себе правовстановлюючий документ, крім того оригінал вищезгаданого Сертифікату на право на земельну частку (пай) взагалі відсутній, а відповідно до ЗУ «Про нотаріат», це є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій.

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України).

А згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судовим рішенням може визнаватися право власності в порядку спадкування, якщо через відсутність документів не можливо оформити спадщину через нотаріуса.

Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Право змінювати правовідносини, захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси належить тільки суду, до компетенції якого згідно із законом є оформлення спадщини, оскільки в такому випадку вимоги про розподіл спадщини і визнання права власності на спадкове майно підлягають розгляду тільки судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Осичківської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2, який помер 09.07.2015 року в м. Радомишль, Житомирської області - право на 1/2 (одну другу) частину земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП ім. Несененка с. Осички, Осичківської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 8 437,00 гривень, що належало ОСОБА_3 згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0184441, виданий головою Радомишльської райдержадміністрації на її імя на підставі рішення Радомишльської РДА № 73 від 17.03.1997 року, яке у свою чергу після її смерті успадкував ОСОБА_2, однак за життя не виготовив на себе правовстановлюючий документ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький