Справа № 151/796/17
Провадження № 2-з/151/4/17
УХВАЛА

іменем України

18.10.2017 року смт. Чечельник

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Моцний В.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою в суд до ОСОБА_2 про повернення суми попередньої оплати.

06 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася з заявою в суд про забезпечення позову, мотивуючи заяву тим, що у травні 2017 року придбала будинок у відповідачки як будівельні матеріали, заплативши кошти у сумі 5 300 грн, а 2 700 грн. мала доплатити осінню цього року, що підтверджується розпискою, яка була написана у присутності двох свідків. 10 вересня 2017 року відповідачка почала будинок розбирати і розпродувати його, пояснивши, що їй вигідніше продати будинок по частинах і відмовилася повертати завдаток та заявила, що має намір виїхати проживати до дітей у Росію. Тому позивачка побоюється, що така позиція відповідача може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Просить вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти належні ОСОБА_2 в розмірі 5300 грн. попередньої оплати, 640 грн. судового збору за подання позовної заяви, 320 грн. за подання заяви про забезпечення позову, всього на суму 6 260 грн., що є на рахунках відповідача. Відповідно до ст.ст. 151-153 ЦПК України, Закону від 21 січня 1994 р. № 3857-ХII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України та вказану ухвалу направити до Державної прикордонної служби України.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що в її задоволені необхідно відмовити по слідуючих підставах.

Відповідно до ч.3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду . Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не надано доказів що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Вказані в заяві позивача підстави, які дають йому сумніви в невиконанні можливого рішення суду про задоволення позову не підверджені доказами, що позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 року,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 151/796/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення суми попередньої оплати - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя : підпис

Станом на 18.10.2017 р. ухвала не набрала законної сили.

Вірно. Суддя В.С. Моцний

ОСОБА_3 Бондаренко