Номер провадження 2/754/3056/17
Справа №754/1420/17
27 червня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.05.2016 року між сторонами був укладений Договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача у борг грошові кошти у розмірі 1700, 00 доларів США.
На підтвердження отримання грошових коштів відповідач ОСОБА_2 написав розписку від 16.05.2016 року, відповідно до якої зобов"язався повернути отримані грошові кошти у строк до 16.07.2016 року.
Також 04.07.2016 року відповідач написав розписку позивачу про те, що у зв"язку з неповернення грошових коштів в обумовлений строк він зобов"язується до 16.07.2016 року повернути основну суму боргу, проценти за користування позикою у розмірі 200, 00 доларів США, штраф у розмірі 300, 00 доларів США.
Однак в установлений Договором строк відповідач грошові кошти не повернув, уникає зустрічей з позивачем, не виконує свої зобов"язання.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
Сторонами у зобов"язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 527 ЦК України визначено, що боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту.
Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), як це передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України.
Як вбачається з Договору позики та розписки, грошові кошти відповідач зобов"язувався повернути у строк до 16.07.2016 року, але до цього часу гроші не повернув.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 добровільно не виконує прийняті на себе зобов′язання, у встановлений строк грошові кошти не повернув, а тому неповернута сума боргу у розмірі 1700, 00 доларів США підлягає стягненню з нього у судовому порядку у повному обсязі.
Що стосується позовних вимог про стягнення процентів та штрафу, то судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов′язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов′язання, на вимогу кредитора зобов′язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до розписки від 04.07.2016 року відповідач зобов"язався сплатити проценти у розмірі 200, 00 доларів США та штраф у розмірі 300, 00 доларів США у разі несвоєчасного повернення грошових коштів.
З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 500, 00 доларів США.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 84, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. 509, 510, 525, 526, 527, 625, 1046, 1048, 1050, 1052 Цивільного кодексу України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: