справа № 361/2536/17
провадження № 2/361/1884/17
13 жовтня 2017 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим будинком № 34-Б по вулиці Переяславський шлях у місті Бровари Київської області.
В обґрунтування позову зазначав, що йому на підставі договору дарування від 31 травня 2016 року на праві власності належить вказаний житловий будинок, у якому зареєстрована його дочка ОСОБА_4, яка виїхала за кордон до свого чоловіка та з листопада 2014 року у будинку не проживає, її речі в будинку відсутні, тому вона згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України втратила право користування цим житлом. Реєстрація місця проживання відповідача у даному будинку порушує його права на володіння і користування належним йому майном.
Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_4 повторно у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання та відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила.
Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 31 травня 2016 року на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Переяславський шлях (колишня назва Осипова), 34-Б.
Із актів обстеження житлового-побутових умов від 21 квітня, 25 липня та 19 вересня 2017 року, складених у присутності сусідів депутатом Броварської міської ради Київської області ОСОБА_6, вбачається, що дочка позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у даному житловому будинку, проте фактично у ньому не проживає з 2014 року.
Факт реєстрації відповідача у вказаному будинку підтверджується також інформацією, наданою суду Управлінням ДМС України в Київській області, з якої видно, що відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 24 листопада 2009 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (після перейменування вулиця Переяславський шлях), буд. 34-Б.
У ст. 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач більше одного року не проживає без поважних причин у належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 74, 209, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою; місто Бровари Київської області, вулиця Переяславський шлях (колишня назва Осипова), 34-Б.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дутчак І. М.