Справа № 487/955/17
Провадження № 2/487/1064/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючий - суддя Біцюк А.В., за участю секретаря Попович В.Б., позивача ОСОБА_1, розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу ДВС м.Миколаєва про скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Заводського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ в Миколаївській області, в якому просила зняти арешт на все майно на підставі постанови б/н від 02.02.2011 року винесеної старшим державним виконавцем Заводського відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_2 постановою про відкриття виконавчого провадження, постанови б/н від 13.03.2012 року винесеної старшим державним виконавцем Заводського відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_2 та на підставі постанови б/н від 14.06.2013 року, винесеної державним виконавцем Заводського відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_3 В обґрунтування позову зазначила, що у Заводському відділі ДВС м. Миколаєві здійснювалось виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі «2-п-1600 виданого 16.03.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь МФ ВАТ КБ «Хрещатик». В рамках виконавчого провадження №31598075 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.03.2012 року. Виконавче провадження завершено 29.11.2012 року в порядку п.5 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження, однак вимоги ст.. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» не виконані, арешт з майна боржника не знятий. В рамках виконавчого провадження №24102176 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника від 02.02.2011 року. Виконавче провадження завершено 24.05.2011 року в порядку п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження, однак вимоги ст.. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» не виконані, арешт з майна боржника не знятий. Посилаючись на те, що станом на 12.09.2016 року згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на примусовому виконанні в Заводському ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 відсутні, просила задовольнити позов повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовну заяву у повному обсязі, підтвердила фактичні обставини, що зазначені у позові, просила позов задовольнити повністю.

До судового засідання представник Заводського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява, в якій представник ОСОБА_4 просила розглянути справу без її участі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою старшого державного виконавця Чепуріною А. О. від 02.02.2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі №2-п-1600, виданий 16.03.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь МФ ВАТ КБ «Хрещатик» заборгованості за кредитним договором №159-2007 від 02.10.2007 року в сумі 129249,70 грн., судових витрат: судовий збір 1292,50 грн., інформаційний збір 30,00 грн., всього 1322,50 грн. (ВП №24102176).

Постановою старшого державного виконавця Чепуріною А. О. від 13.03.2012 року при примусовому виконанні виконання виконавчого листа по справі №2-п-1600, виданий 16.03.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь МФ ВАТ КБ «Хрещатик» заборгованості за кредитним договором №159-2007 від 02.10.2007 року в сумі 129249,70 грн., судових витрат: судовий збір 1292,50 грн., інформаційний збір 30,00 грн., всього 1322,50 грн., накладено арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кВ. 43.

Постановою державного виконавця Годун Г. М. від 14.06.2013 року при примусовому виконанні виконання виконавчого листа по справі №2-п-1600, виданий 16.03.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь МФ ВАТ КБ «Хрещатик» заборгованості за кредитним договором №159-2007 від 02.10.2007 року в сумі 129249,70 грн., судових витрат: судовий збір 1292,50 грн., інформаційний збір 30,00 грн., всього 1322,50 грн., накладено арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кВ. 43 у межах суми звернення стягнення 130 572,20 грн.

Відповідно до Інформації про виконавче провадження №24102176 від 16.03.2016 року з примусовому виконанні виконання виконавчого листа по справі №2-п-1600, виданий 16.03.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь МФ ВАТ КБ «Хрещатик» заборгованості за кредитним договором №159-2007 від 02.10.2007 року в сумі 129249,70 грн., судових витрат: судовий збір 1292,50 грн., інформаційний збір 30,00 грн., всього 1322,50 грн. 24 травня 2011 року старшим державним виконавцем Карастан А. О. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до Інформації про виконавче провадження №31598075 від 16.03.2016 року з примусовому виконанні виконання виконавчого листа по справі №2-п-1600, виданий 16.03.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь МФ ВАТ КБ «Хрещатик» заборгованості за кредитним договором №159-2007 від 02.10.2007 року в сумі 129249,70 грн., судових витрат: судовий збір 1292,50 грн., інформаційний збір 30,00 грн., всього 1322,50 грн. 29 листопада 2012 року старшим державним виконавцем Шийка Д. М. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (п.5 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно копії листа Заводського відділу ДВС м. Миколаєва від 12.09.2016 року за №24712/01.02-38/6, згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на примусовому виконанні в Заводському відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, згідно копії листа Заводського відділу ДВС м. Миколаєва від 19.12.2016 року за №33006/01.02-38/9, згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на примусовому виконанні в Заводському відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області перебувало виконавче провадження №24102176, №31598075 з примусовому виконанні виконання виконавчого листа по справі №2-п-1600, виданий 16.03.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь МФ ВАТ КБ «Хрещатик» заборгованості за кредитним договором №159-2007 від 02.10.2007 року в сумі 129249,70 грн., судових витрат: судовий збір 1292,50 грн., інформаційний збір 30,00 грн., всього 1322,50 грн.

В рамках вказаних виконавчих проваджень було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Виконавче провадження №24102176 було завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження №31598075 було завершено на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Завершення виконавчого провадження із вказаних підстав не передбачає зняття арешту, накладеного на майно боржника у відповідності до ст.. 50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону.

Крім того, згідно з п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника);

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, враховуючи викладене, у звязку з відсутністю майна у боржника та у звязку із неможливістю встановити особу боржника, зясувати його місце знаходження, державним виконавцем було винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, але законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу з цих підстав, який має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано і боржником за яким є саме заявник у цій справі.

Ніщо не перешкоджає боржнику добровільно виконати рішення суду, що є його обовязком згідно з вимогами ст. 129 Конституції України та ст. 14 ЦПК України, після чого арешт з майна може бути знято відповідно до закону.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження не є закінченим, після якого могли б наступити правові наслідки, передбачені ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадках, передбачених ч. 1 цієї статті. При цьому у ній не зазначено такий випадок: якщо виконавчий лист повернуто у звязку з відсутністю майна у боржника.

Вказане узгоджується із позицією, викладеною в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-6568св17.

Крім того, згідно ч.1 ст.33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Отже, зі змісту вказаної статті вбачається, що суд позбавлений можливості без клопотанням позивача самостійно замінити відповідача чи залучити до участі у справі належного відповідача, тобто особу в інтересах якої накладено арешт на майно, а саме ПАТ КБ «Хрещатик».

Слід звернути увагу позивача, що позов предявлено Заводського ВДВС, який наклав арешт, тоді як вимоги осіб щодо належності майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення, відповідно до правил судової юрисдикції позову до а особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залучений судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг та рішень, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»).

Таким чином позивач звернувся до неналежного відповідача, чим порушує права особи в інтересах якої накладено арешт на майно (ПАТ КБ «Хрещатик»), який має відповідати за цим позовом.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 11, 33, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Заводського відділу ДВС м.Миколаєва про скасування арешту, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Біцюк А.В.