Єдиний унікальний номер 229/4081/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1542/2017
Головуючий в I інстанції Гонтар А.Л. Єдиний унікальний номер 229/4081/16-ц
суддя доповідач Новосядла В.М. Номер провадження 22-ц/775/1542/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 листопада 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Новосядлої В.М.,

суддів: Азевича В.Б., Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря: Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 травня 2017 року у цивільній справі за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Груп» і ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 10 травня 2017 року відмовлено в задоволенні позову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Груп» і ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними.

На вказане рішення позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги через порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на підстави аналогічні тим, які були викладені в позовній заяві.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Відповідачі у судове засідання апеляційного суду не з'явились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать направлені їм телефонограми, які зареєстровані у журналі телефонограм апеляційного суду.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Згідно із платіжним дорученням №1924 від 8 жовтня 2014 року ОСОБА_3 отримав від товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-ГРУПП» згідно із договором поворотньої фінансової допомоги від 8 жовтня 2014 року 149 998 гривень, які були зараховані на рахунок ОСОБА_3.

09 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» був укладений договір банківського вкладу «НВУ» №853554/2014, відповідно до якого ОСОБА_2 вніс на депозитний рахунок банку 149 998 гривень.

09 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «ВіЕйБі Банк» був укладений договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1 (а.с. 10).

Згідно із копією квитанції 403764 від 09 жовтня 2014 року ОСОБА_2 особисто на рахунок в ПАТ «ВіЕйБі Банк» було залучено кошти в сумі 149 998 гривень відповідно угоди №853554/2014.

24 жовтня 2014 року ОСОБА_2 було достроково повернуто 149 998 гривень відповідно до угоди №853554/2014.

20 березня 2015 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №63 було почато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Постановою правління Національного Банку України № 631/БІ від 03 жовтня 2014 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» віднесено до категорії проблемних та встановлені обмеження щодо його діяльності, зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків (а.с. 29).

Постановою правління Національного Банку України №733 від 20 листопада 2014 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних і з 21 листопада 2014 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію.

15 лютого 2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №35 продовжено строк дії тимчасовою адміністрації в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

22 лютого 2016 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №213 продовжено строк дії тимчасової адміністрації в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Для перевірки правочинів, які укладались ПАТ «ВіЕйБі Банк», на підставі наказу Національного банку України №76 від 31 січня 2015 року була створена комісія.

Позивач стверджує, що за результатами проведеної перевірки було складено акт перевірки правочинів від 19 березня 2015 року (у тому числі договорів), вчинених (укладених Банком) за період з 03 жовтня 2014 р. по 20 листопада 2014 року.

В ході перевірки, на думку позивача, було виявлено правочини, які були вчинені із порушенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та частини 1 статті 215 і статті 232 ЦК України.

Позивач просить визнати недійсним правочин щодо перерахування коштів з поточного рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-ГРУПП» НОМЕР_2 на поточний рахунок фізичної особи ОСОБА_3 НОМЕР_3 у публічному акціонерному товаристві «ВіЕйБі Банк» у розмірі 149 998 гривень та два договори між товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-ГРУПП» і ОСОБА_2 у публічному акціонерному товаристві «ВіЕйБі Банк»: №853554/2014 від 9 жовтня 2014 року та договір банківського вкладу на вимогу НОМЕР_4 від 9 жовтня 2014 року.

Перший правочин між товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-ГРУПП» та фізичною особою ОСОБА_3 був укладений на виконання договору поворотної фінансової допомоги між цими сторонами від 8 жовтня 2014 року.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Відповідно до пункту 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

За пунктом 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Тобто, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним і пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Стаття 36 цього Закону регулює наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до частини 2 статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення виконує повноваження органів управління банку, приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку, у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб (п.п. 1, 2, 5 ч. 1 статті 48 Закону).

З 21 листопада 2014 року розпочато процедуру введення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ВіЕйБі Банк» і з цього часу банк не мав права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати розміщення вкладу.

20 березня 2015 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №63 було почато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку - Славкіну Марину Анатоліївну.

Оспорюванні банком угоди були вчиненні до початку процедури ліквідації (20 березня 2015 року) та до введення тимчасової адміністрації (20 листопада 2014 року).

Частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення, визначаються нормативно-правовими актами Фонду (частина 3 статті 38 цього Закону).

Відповідно до частини 4 статті 38 Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 Закону про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів щодо витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки оспорювані правочини були укладені в жовтні 2014 року посадовими особами банку, які мали право вчиняти правочини платоспроможного на той час банку, а процедуру виведення банку з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації розпочато лише з 21 листопада 204 року, а тому твердження позивача щодо нікчемності правочину на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпідставним.

Підстав для визнання правочину недійсним відповідно до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не вбачається.

Доводи і обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх досліджені та встановлені були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись 308, 315 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: