Провадження № 2/127/4390/17
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
04 липня 2017 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23 червня 2017 року, оформлене протоколом №7 ;

- зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення, яким зарахувати позивача зі складом сім`ї 4 особи на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов з 10 серпня 1991 року.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляну на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно до ч. 5 вказаної статті до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви позивачем при звернені до суду одночасно заявлено дві позовних вимоги немайнового характеру.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640,00 грн.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 13 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » роз`яснив судам, що якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Однак, доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано.

При цьому, посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає помилковим, з огляду на таке.

До позовної заяви позивачем додано копію посвідчення серії НОМЕР_2 від 20.01.2015р., відповідно до якого позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до пункту 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Отже, з аналізу вищенаведених норми слідує висновок про те, що особи, які мають статус учасника бойових дій звільняються від сплати судового збору не у всіх справах за їх участю, а лише у справах пов`язаних з реалізацію такими особами своїх прав, які виникли у зв`язку з надання їм цього статусу, в точу числі прав пов`язаних з реалізацією положень статті 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З матеріалів справи та зокрема з позовної заяви і оспорюваного рішення відповідача вбачається, що неправомірне, на думку позивача, рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23 червня 2017 року щодо відмови позивачу у перенесенні дати постановки його на облік, не стосується реалізації позивачем своїх прав, які виникли у зв`язку з отриманням статусу учасника бойових дій.

Зокрема, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він мав право перебувати на квартирному обліку з моменту призову його на військову службу, а саме з 10 серпня 1991 року, тобто за довго до надання позивачу статусу учасника бойових дій.

Таким чином, оскільки заявлені позовні вимоги, не пов`язані з наданням позивачу статусу учасника бойових дій, а тому при зверненні до суду з даною позовною заявою позивач зобов`язаний сплатити судовий збір в порядку та у розмірах встановлених Законом України «Про судовий збір».

Отже, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно сплатити судовий збір в загальній сумі 1280,00 грн., по 640,00 грн. за кожну з позовних вимог.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: