Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/462/17

Провадження №2/377/210/17

05 липня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Маряхіній І.В., з участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину і дружину до досягнення дитиною трьох років, -

УСТАНОВИВ:

13 червня 2017 року позивач звернулася до суду з названим позовом з вимогою стягнути з відповідача аліменти: у розмірі ? заробітку щомісяця на утримання сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття; у розмірі ? заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого є неповнолітня дитина, на утримання якої відповідач взагалі не надає грошових коштів, однак має постійне місце роботи і щомісячно отримує заробітну плату у розмірі приблизно 5500-6000 грн..

Відповідач до суду не з'явився без повідомлення причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За наявності умов, передбачених статтею 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і пояснила, що проживає з дитиною окремо від відповідача і займається доглядом дитини та отримує державну допомогу на дитину. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Він був працевлаштований ВКФ «Промкомплект», але часто на роботу не виходив з причини залежності від алкоголю та наркотиків. Вона все таки вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини та на її утримання у розмірі позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 2015 року (а.с. 3).

Від шлюбу подружжя має дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Дитина проживає з матір'ю, яка отримує державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. щомісяця (а.с.6).

Відповідач проживає окремо, працевлаштований на постійну роботу в ТОВ ВКФ «Промкомплект», де згідно наданої довідки про доходи за період з грудня 2016 року по травень 2017 року включно йому нараховано заробітної плати на загальну суму 19836,19 грн., утримано соціальний внесок, ПДФО та ВЗ на загальну суму 3868,06 грн., дохід після утримань склав 15968,13 грн. (а.с.23).

На день розгляду справи відповідач перебуває у центрі соціальної реабілітації та адаптації для нарко-алкозалежних (а.с.23-26).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з положень частин 1-3 статті 181 цього Кодексу, при відсутності домовленості між батьками про способи виконання обов'язку утримувати дитину тим із них, хто проживає окремо від дитини, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені у статті 182 цього Кодексу, зокрема матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При вирішенні спору в частині стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить з того, що відповідач працевлаштований на постійну роботу, працездатний, не має утримань аліментів, його середньомісячний дохід перевищує встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб. Позивачка не працює, зайнята доглядом за дитиною до трьох років, отримує державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. щомісяця.

З урахуванням цих обставин суд погоджується з позивачем у тому, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на дитину у розмірі ? частки свого заробітку (доходу).

При вирішенні спору в частині позову про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (частина 2). Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина 4).

Таким чином, право на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення нею трирічного віку, виникає з самого факту народження дитини за умови її проживання з матір'ю і залежить лише від матеріального становища батька дитини.

В обґрунтування позову про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця позивачка у позовній заяві зазначила, що його заробітна плата становить близько 5500-6000 грн..

Проте згідно наданої довідки ВКФ «Промкомплект» середній заробіток відповідача після утримання соціального внеску, ПДФО і ВЗ за останні 6 місяців становить 2661,36 грн. (а.с.23).

Враховуючи необхідність сплати присуджених аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісяця суд вважає, що відповідач за своїм матеріальним становищем може сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) щомісяця. При цьому з урахуванням загальної суми утримань аліментів його дохід не буде меншим за встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1684 грн. на місяць.

В іншій частині розмір вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини суд вважає завищеним і недоведеним, у зв'язку з чим у іншій частині цієї вимоги необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, позовні вимоги необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трьох років, починаючи від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Згідно правил ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», від сплати якого позивач звільнена відповідно до цього Закону.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 110, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 червня 2017 року, до досягнення ним повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) щомісяця на її утримання, починаючи з 13 червня 2017 року, до досягнення трирічного віку дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 640 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, а у разі залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення - відповідачем у загальному порядку. Апеляційна скарга може бути подана позивачем протягом десяти днів після його проголошення, а відповідачем - у той же строк з дня винесення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя А. С. Орел