Справа № 127/5509/14-ц
Провадження 6/127/360/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, законним представником якого є ОСОБА_1, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 Державної міграційної служби України у Вінницькій області, служби у справах дітей Вінницької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з вище вказаною заявою. Заяву мотивувала тим, рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03.03.2014року в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Універсал Банк» за кредитним договором від 13.08.2007р. №15/04/761-к-07 в сумі 50 000доларів США, що за курсом НБУ станом на день подачі позову складало 252 500грн., було звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 13.08.2007р. Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виселено із вказаної квартири без надання іншого житла. При цьому у заявника як власника квартири, як позичальника та іпотекодавця у даній справі, зареєстрованої та проживаючої в даній квартирі не має іншого нерухомого житлового майна, а згідно ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» звернення стягнення на квартиру у період мораторію суперечитиме вимогам закону. Просить відстрочити виконання рішення суду від 27.05.2014р. по справі №127/5509/14-ц до закінчення дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р., який набув чинності 07.06.2014р.

В судовому засіданні представники заявника заяву підтримали, просили задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заяву не визнав, заперечив щодо її задоволення.

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд заяви у його відсутність, просив заяву задовольнити.

Представник Центрального відділу ДВС м. Вінниці в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд заяви у його відсутність, просив відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2014року позов задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 13.08.2007року, а саме квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 13.08.2007року для задоволення вимог ПАТ «Універсал Банк», що виникли на підставі кредитного договору №15/04/761-к-07 від 13.08.2007року, укладеному між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 в розмірі 61594 долари США 18 центів, з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту 47 835 доларів США 42 центи, несплачені відсотки 11 199 долари США 82 центи, нарахована пеня 2558 долари США 92 центи. Весь борг в перерахунку на гривні України за офіційним курсом НБУ станом на 26.02.2014року за курсом 9,4269грн. за долар США становить 580 642,18грн., з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту 450 939,72грн., несплачені відсотки 105 579,58грн., нарахована пеня 24 122,87 грн., у тому числі для задоволення вимог по рішенню Ленінського районного суду м. Вінниці від 09.04.2010року у справі №2-1199/10 на загальну суму 463 838,74грн. Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири №41 у будинку «49 по вул. Стельмаха в м. Вінниці та стягнуто судові витрати (Т№1а.с.125-133).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання.

Суд бере до уваги, що 7 червня 2014 року набув чинності Закон України від 03.06.2014року №1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до правових висновків, які містяться в тому числі у Постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 у справі № 6-58цс14, зазначено про порядок застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до правових висновків, які містяться у Постанові Верховного Суду України від 10 червня 2015 у справі № 6-333цс15 поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобовязання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню цього слова, яке розкривається в тлумачному словник; української мови. Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільнення від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом «Про мораторій», не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно. Рішення судів про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалені до і після прийняття Закону «Про мораторій» залишаються в силі, а їх виконання зупиняється до вдосконалення механізму, передбаченого статтею 3 вказаного Закону. Крім того, згідно з пунктом 4 Закону протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Таким чином, рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії вказаного вище Закону не підлягає виконанню, так як ОСОБА_1 підпадає під дію Закону про мораторій, оскільки не має іншого житла, а єдине житло, на яке звернуто стягнення, відповідає критеріям за площею, зазначеним у Законі.

Згідно п.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», - не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 ЗУ «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно ізстаттею 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: 1) - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Суд приймає до уваги довідку КМ « ЖЕК №12», згідно якої квартира АДРЕСА_3 складається з 3-х кімнат загальною площею 63,54 кв.м., житловою площею 38,10 кв.м., в якій зареєстровані і проживають ОСОБА_5, 01.03.2004р.н., ОСОБА_1, 26.07.1983р.н., ОСОБА_2, 18.06.1951р.н., ОСОБА_6, 14.08.2016р.н. (Т№2а.с.49).

Судом встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 є єдиним житловим майном відповідачів по справі, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 15.05.2017р. ( Т№2 а.с.53-54).

Суд приймає до уваги, що виселення є похідною вимогою для виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та вважає, що ЗУ «Про мораторій» поширює свою дію на вказані правові відносини.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що обставини вказані заявником є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню, а тому заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 36 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 3, ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст. 209, 210, 373 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Відстрочити виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2014 року по цивільній справі № 127/5509/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, законним представником якого є ОСОБА_1, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 Державної міграційної служби України у Вінницькій області, служби у справах дітей Вінницької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації до закінчення дії Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, який набрав чинності 07.06.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: