У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Дем'яносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона з ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з 05 жовтня 1996 року. За час шлюбу нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат. На її думку, вказане майно має бути визнано спільною сумісною власністю та поділено в натурі.

Просила визнати об'єктом спільної сумісної власності сторін нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, до складу якого входить: квартира № 1 у будинку під літ. «А», загальною площею 155 кв. м, житловою площею 81 кв. м; житловий будинок під літ. «Е», загальною площею 326,9 кв. м, у тому числі житловою площею 129,9 кв. м, та гараж під літ. «Б», загальною площею 24,7 кв. м. Виділити в натурі зі спільного майна подружжя за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 Ѕ частини нерухомого майна, що належить останньому. Загальна площа нерухомого майна за вказаною адресою становить 506,60 кв. м, з яких: житлова площа - 210,90 кв. м, нежитлова площа - 295,70 кв. м. До складу Ѕ частини вказаного будинку відносяться: квартира № 1 у будинку під літ. «А», загальною площею 155 кв. м, житловою площею 81 кв. м, та гараж під літ. «Б», загальною площею 24,70 кв. м.

Виділити її в натурі зі спільного майна подружжя за цією ж адресою Ѕ частини майна, що їй належить. Загальна площа нерухомого майна за вказаною адресою становить 506,60 кв. м, з яких: житлова площа - 210,90 кв. м, нежитлова площа - 295,70 кв. м. До складу Ѕ частини вказаного будинку відносяться: житловий будинок під літ. «Е», загальною площею 326,90 кв. м, житловою площею 129,90 кв. м, нежитловою площею 197 кв. м. Припинити право спільної сумісної власності між сторонами на об'єкт нерухомого майна за цією ж адресою. Визнати за нею та ОСОБА_4 право приватної власності на самостійні об'єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті виділу в натурі їх частин об'єкту.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року позов задоволено. Визнано об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, до складу якого відноситься: квартира № 1 у будинку під літ. «А», загальною площею 155 кв. м, житловою площею 81 кв. м; житловий будинок під літ. «Е», загальною площею 326,9 кв. м, у тому числі житловою 129,9 кв. м; гараж під літ. «Б», загальною площею 24,7 кв. м. Здійснено поділ спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Виділено в натурі зі спільного майна подружжя за адресою: АДРЕСА_1, Ѕ частини майна, що належить ОСОБА_4 Загальна площа нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 506,6 кв. м, з яких: житлова площа - 210,9 кв. м, нежитлова площа - 295,7 кв. м. До складу Ѕ частини вказаного будинку відносяться: квартира № 1 у будинку під літ. «А», загальною площею 155 кв. м, де: житлова площа - 81 кв. м та гараж під літ. «Б», загальна площа якого становить 24,7 кв. м. Виділено у натурі зі спільного майна подружжя за адресою: АДРЕСА_1, Ѕ частини майна, що належить ОСОБА_3 Загальна площа нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м АДРЕСА_1 становить 506,6 кв. м, з яких: житлова площа - 210,9 кв. м, нежитлова площа - 295,7 кв. м. До складу Ѕ частини вказаного будинку відносяться: житловий будинок під літ. «Е», загальною площею 326,9 кв. м, з яких: житлова площа - 129,9 кв. м, нежитлова площа - 197 кв. м. Припинено право спільної сумісної власності між співвласниками ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого боку на об'єкт нерухомого майна за адресою: м АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на самостійний об'єкт нерухомого майна, що утворився у результаті виділу у натурі Ѕ частини об'єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м АДРЕСА_1 та складаються з наступних об'єктів нерухомого майна: квартира № 1 у будинку під літ. «А», загальною площею 155 кв. м, де житлова площа - 81 кв. м та гараж під літ. «Б», загальна площа якого становить 24,7 кв. м та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на самостійний об'єкт нерухомого майна, що утворився у результаті виділу у натурі Ѕ частини об'єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складаються з наступних об'єктів нерухомого майна: житловий будинок під літ. «Е», загальною площею 326,9 кв. м, з яких житлова площа - 129,9 кв. м, нежитлова площа - 197 кв. м та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 1 ст. 62 СК України).

Судом встановлено, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 збільшено шляхом самочинної добудови. У встановлений законом порядком право власності на новостворені об'єкти нерухомості зареєстровані не були.

Станом на 2011 рік за ОСОБА_5 (колишнім чоловіком ОСОБА_6.) зареєстровано право власності на ј частини будинку за адресою: АДРЕСА_1, до складу якого входять житловий будинок літ. «А», житловий будинок літ. «Е», барбекю літ. «Ж», гараж літ. «Б», сарай літ. «Д». (а. с. 217−223, т. 1).

Після розлучення у жовтні 2013 року ОСОБА_6 подала позов до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, предметом якого у тому числі є поділ, зареєстрованої за ОСОБА_5 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 (а. с. 207−213, т. 1).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про виділення в натурі частки в житловому будинку затверджено мирову угоду, якою визнано за ОСОБА_4 право власності за казаною адресою на квартиру № 1 у будинку за літ. «А», будинок за літ. «Е», гараж під літерою «Б», яка ухвалою апеляційного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року була скасована та справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 226, 227, т. 1).

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по АДРЕСА_1, станом на 04 жовтня 2016 року Ѕ частини нерухомого майна зареєстровано за ОСОБА_7, та Ѕ частини - за ОСОБА_5 (а. с. 12, 13, т. 2).

За таких обставин, апеляційний суд правильно відмовив у задоволенні позову з огляду на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що спірні об'єкти належать ОСОБА_4 та можуть бути визнані спільною сумісною власністю подружжя.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Дем'яносов М.В. Ступак О.В.