РІШЕННЯ

іменем України

"15" листопада 2017 р. 145/870/17

2/145/573/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О. ,

при секретарі Тихій О.Н,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2.

В даному шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

22.07.2015 р. рішенням Тиврівського районного суду шлюб між ними розірвано.

Син проживає з нею і перебуває на її утриманні.

Вона працює продавцем в магазині «Чубатурка» смт Тиврів, отримує мінімальну заробітну плату. Її доходу недостатньо, щоб забезпечити в повній мірі матеріальні потреби їхнього сина. Добровільно надавати кошти на утримання ОСОБА_3 відповідач не бажає.

Самостійно забезпечувати потреби сина на даний час їй дуже важко. ОСОБА_4, на її утриманні також перебуває дочка від першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти навчаються, ростуть, їх потреби збільшуються, дорожчають продукти харчування та речі першої необхідності.

Відповідач від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину ухиляється.

Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, та не має постійного доходу. Вважає, що за таких умов відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1689 грн. Вважає, що справедливим буде, якщо відповідач сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 800 гривень щомісяця, що є половиною прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в сумі 800 гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, подали заяви, відповідно до яких просять справу розглянути у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 р." прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років на даний час становить 1689 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 )

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дітей, їх нормальний розвиток.

Сторони перебували у шлюбі. 22.07.2015 року шлюб між ними розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у них народився син ОСОБА_3, який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Позивачка працює продавцем в магазині «Чубатурка» смт Тиврів, отримує мінімальну заробітну плату. Її доходу недостатньо, щоб забезпечити в повній мірі матеріальні потреби їхнього сина. Крім того, на її утриманні також перебуває дочка від першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач же молодого віку, має можливість працювати, інших утриманців не має, а тому має брати участь в утриманні дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ст.ст.180-182, 184 СК України, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 212-215, 223, 367 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в сумі 800 (вісімсот) гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 13.06.2017 року до його повноліття,

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ратушняк І. О.