Справа № 202/540/17
Провадження № 2/202/887/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 листопада 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

судді: ОСОБА_1,

при секретарі Федорченко А.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», третя особа на стороні позивача ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідачів та, уточнивши позовні вимоги, зазначив, що 07.04.2016 року, близько 08 год. 25 хв., на перехресті вулиць Донецьке шосе та Петрозаводська в місті Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Opel Vivaro», державний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_3, автомобіля «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, автомобіля «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_3 під його, позивача, керуванням, автомобіля «ЗІЛ 441510», державний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «Деу», державний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричинені механічні пошкодження.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2016 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.07.2016 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.

Позивач зазначив, що під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська посилався на досліджені під час судового засідання докази, а саме пояснення, надані в судовому засіданні ОСОБА_4 про те, що вона рухалася на зелений сигнал світлофору та не порушувала п. 10.1 Правил дорожнього руху, а також на його, позивача, покази як свідка, та на покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, котрі підтвердили, що ОСОБА_4 рухалася саме на зелене світло світлофору. Свідки ж ОСОБА_9 та ОСОБА_3 повідомили, що автомобіль «Opel Vivaro», державний номер НОМЕР_1 намагався перетнути перехрестя на мигаючий сигнал світлофору, при цьому водій ОСОБА_3 перевищив допустиму швидкість. Також у вказаній постанові суд посилався на висновок автотехнічного дослідження № 18/10.1-24 від 06.06.2016 року, відповідно до котрого в дорожні обстановці, що склалася, в діях водія ОСОБА_4 відсутні невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, що знаходилися б у причинному звязку з цією пригодою. Водій автомобіля «Opel Vivaro», ОСОБА_3 при заданих обставинах пригоди, мав технічну можливість не допустити зіткнення з автомобілем «Toyota RAV-4», за умови виконання дій у відповідності з вимогами пункту 8.7.3 ґ), е), 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху, з яких п. 8.7.3 ґ), е) знаходиться у причинному звязку із зіткненням з автомобілем «Toyota RAV-4».

Позивач зазначив, що вина відповідача ОСОБА_3 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується схемою ДТП, показами свідків та учасників пригоди, висновком авто- технічного дослідження та постановами Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2016 року, постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.07.2016 року.

Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 3718 від 20.04.2016 року, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_3, становить 115 145,86 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel Vivaro» застрахована у ТДВ СТДВ «Глобус» згідно із полісом № АЕ/6916985. Відповідно до вказаного полісу ліміт відповідальності страховика становить 50 000,00 грн., а сума франшизи складає 1 000,00 грн.

07.04.2016 року він, позивач, та відповідач ОСОБА_3 звернулися до ТДВ СТДВ «Глобус» із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди.

11.04.2016 року до ТДВ СТДВ «Глобус» звернулася ОСОБА_10 із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Також позивач зазначив, що у звязку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою він зазнав моральних втрат та страждань, оскільки протягом тривалого часу йому довелося самостійно шукати грошові кошти для ремонту пошкодженого автомобіля, що призвело до того, що він тривалий час не міг спокійно спати. Все це призвело до пригнічення його стану, він почав до всього нервово відноситися.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що є всі підстави вважати відповідача ОСОБА_3 винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а тому позивач просив суд стягнути із ТДВ СТДВ «Глобус» на відшкодування матеріальної шкоди 49 000,00 грн. у межах ліміту відповідальності страховика за вирахуванням франшизи, та стягнути з відповідача ОСОБА_3 суму на відшкодування матеріальної шкоди, непокритої страховим відшкодуванням, у розмірі 66 145,86 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 000,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник, ОСОБА_11, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник, ОСОБА_12, в судовому засіданні заперечували проти позову, зазначаючи, що висновок автотоварознавчого дослідження щодо визначення розміру матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля «Toyota RAV-4», викликає сумнів у своїй точності та правдивості, оскільки у висновку не вказана дійсна вартість вказаного автомобіля на момент ДТП у справному стані та на проведення оцінки інших учасників ДТП, в тому числі ОСОБА_3, викликано не було. Також представник відповідача зазначив, що позивач, предявивши позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності такої шкоди, зокрема не надав довідок із закладів охорони здоров'я, чи звертався він до лікарів з приводу погіршення сну та апетиту, появи головного болю, не надав доказів порушення життєвого укладу в сім'ї, не надав довідки з місця роботи про його заробітну плату до ДТП і після неї. Також представник відповідача зазначив, що розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальність за ст.. 124 КУпАП був проведений поверхово, не в повній мірі та без урахування показів як водія ОСОБА_3 та його свідків. Так, згідно висновків експертного дослідження № 7/10.1-11 від 20.03.2017 року, котре було проведене експертами Дніпропетровського НДЕКЦ по адміністративним матеріалам вказаної пригоди, встановлено, що встановити експертним шляхом, хто з водіїв рухався на зелене світло світлофору не надається можливим; дії водія ОСОБА_3 не відповідають вимогам п.п. 8.7.3, 8.10, 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України; вирішити питання щодо відповідності дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 12.3, 10.1 Правил дорожнього руху України неможливо, так як останній знаходився під час руху у стані аварійної обстановки, створеної водієм ОСОБА_4; дії водія ОСОБА_4 з показів свідків ОСОБА_9, ОСОБА_13 не відповідають вимогам п. 8.7.3 та 8.10 Правил дорожнього руху України. Представник відповідача зазначив, що якби водій ОСОБА_4 виконувала вимоги Правил дорожнього руху України, то вона також мала б технічну можливість запобігти зіткненню. Тому відповідач ОСОБА_3 та його представник просили суд відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Представник відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду письмові пояснення та просив розглянути справу за його відсутності. В наданих пояснення представник відповідача зазначив, що 07.04.2016 року до страховика звернулися позивач та відповідач ОСОБА_3 із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 11.04.2016 року з таким повідомленням звернулася ОСОБА_4 На виконання вимог ст. 34.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» аварійним комісаром ТДВ СТДВ «Глобус» у присутності позивача був проведений огляд транспортного засобу «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_3, у звязку з чим був складений відповідний акт огляду транспортного засобу, котрий був підписаний позивачем без жодних застережень. 18.04.2016 року ТДВ СТДВ «Глобус» надіслало запит щодо врегулювання страхового випадку до ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відповідно до котрого просило надати постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності особи, винної у скоєнні ДТП, заяву про виплату страхового відшкодування із зазначенням банківських реквізитів. 21.04.2016 року до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся ОСОБА_2 із заявою про виплату страхового відшкодування та надав висновок № 3718 від 20.04.2016 року. Представник відповідача зазначив, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи, тому однією з підстав для виплати страхового відшкодування потерпілим або особам, які відповідно до чинного законодавства України мають право на таке відшкодування, є наявність в діях застрахованої особи вини. Враховуючи, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2016 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.07.2016 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрито у звязку із відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а вказаними постановами вину водія ОСОБА_3 не встановлено, у ТДВ СТДВ «Глобус» відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування. Тому представник відповідача просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову (а.с. 151-153, 217).

Представник третьої особи на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_14, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.04.2016 року, близько 08 год. 25 хв., на перехресті вулиць Донецьке шосе та Петрозаводська в місті Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Opel Vivaro», державний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_3, автомобіля «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, автомобіля «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_3 під керуванням позивача, автомобіля «ЗІЛ 441510», державний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «Деу», державний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричинені механічні пошкодження.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2016 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.07.2016 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП (а.с. 19-21, 22-26).

Із постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2016 року по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_4 рухалася на зелений сигнал світлофору та не порушувала вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що підтвердили свідки ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Свідки ж ОСОБА_9 та ОСОБА_3 показали, що автомобіль «Opel Vivaro», державний номер НОМЕР_1 намагався перетнути перехрестя на мигаючий сигнал світлофору, при цьому водій ОСОБА_3 перевищив допустиму швидкість руху, що також підтверджується висновком автотехнічного дослідження № 18/10.1-24 від 06.06.2016 року (а.с. 21).

Відповідно до висновку автотехнічного дослідження № 18/10.1-24 від 06.06.2016 року, при заданих вихідних даних водій автомобіля «Toyota RAV-4» ОСОБА_4 не мала технічної можливості запобігти даній пригоді. Дії водія автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_3 з технічної точки зору при обставинах даної пригоди не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 ґ), е), 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, з котрих п. 8.7.3 ґ), е) знаходиться в причинному звязку із зіткненням з автомобілем «Toyota RAV-4» (а.с. 18).

Зазначене дає суду підстави зробити висновок, що саме водій автомобіля «Opel Vivaro» ОСОБА_3 порушив Правил дорожнього руху і це порушення знаходиться в причинному зв*язку з дорожньо- транспортною пригодою, від котрої отримав механічні пошкодження автомобіль «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_3 під керуванням позивача ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Opel Vivaro», державний номер НОМЕР_1 застрахована у відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» згідно із полісом № АЕ/6916985. Відповідно до вказаного полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн., сума франшизи складає 1 000,00 грн. (а.с. 154).

Судом встановлено, що 07.04.2016 року позивач та відповідач ОСОБА_3 звернулися до ТДВ СТДВ «Глобус» із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди. 11.04.2016 року до ТДВ СТДВ «Глобус» звернулася ОСОБА_10 із зазначеним повідомленням (а.с. 155-156, 157-158, 159-160).

13.04.2016 року аварійним комісаром ТДВ СТДВ «Глобус» у присутності позивача був проведений огляд транспортного засобу «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_3, у звязку з чим був складений відповідний акт огляду транспортного засобу, котрий був підписаний позивачем без жодних застережень (а.с. 161-163).

18.04.2016 року ТДВ СТДВ «Глобус» надіслало позивачу, відповідачу ОСОБА_3 та третій особі запит про надання страховику постанови про притягнення до адміністративної відповідальності особи, винної у скоєнні ДТП, заяви про виплату страхового відшкодування та реквізитів для виплати такого відшкодування (а.с. 164-165).

Судом встановлено, що відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №3718 від 20.04.2016 року, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Toyota RAV-4», державний номер НОМЕР_3, становить 115 145,86 грн. (а.с. 32-73).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої та другої статті 1187 цього Кодексу джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договір оренди, довіреності, тощо).

У відповідності до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов*язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 22 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров*ю, майну, третьої особи.

Відповідно до статті 29 цього Закону , у зв*язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов*язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З урахуванням встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносинам, суд вважає, що стягненню з відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» на користь позивача підлягає сума матеріальної шкоди у розмірі 49 000,00 грн. (у межах ліміту відповідальності страховика за вирахуванням франшизи у розмірі 1 000,00 грн.). З відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню сума заподіяної матеріальної шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, у розмірі 66 145,86 грн., та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 000,00 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_3 позивачеві було завдано моральної шкоди, оскільки з вини відповідача було пошкоджено указаний автомобіль, що завдало позивачеві певних незручностей, які полягали в тому, що він певний час не міг користуватися цим транспортним засобом, порушено було його звичний уклад життя.

Виходячи з конкретних обставин справи, принципів справедливості і розумності, приймаючи до уваги характер та глибину моральних страждань позивача, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 3 000,00 гривень, задовольнивши позовні вимоги в цій частині позову частково.

Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача щодо неможливості задоволення позовних вимог позивача у зв*язку з недоведеністю вини ОСОБА_3, оскільки з дослідженого судом висновку автотехнічного дослідження № 18/10.1-24 від 06.06.2016 року, котрий в даному судовому засіданні підтвердив експерт ОСОБА_15, видно, що дії відповідача, а саме порушенням ним п.8.7.3 г)е) Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному звязку із зіткненням з автомобілем «Toyota RAV-4» . Саме цей висновок авто технічного дослідження був використаний судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за статтею 124 КпАП.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 661,46 грн. за вимоги про відшкодування матеріальної шкоди і 540,00 грн. за вимоги про відшкодування моральної шкоди, а всього 1201,46 гривень. В дохід держави з ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір у розмірі 100,00 грн. З відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 490,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_5 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 66 145 (шістдесят шість тисяч сто сорок п*ять) гривень 86 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (м. Київ, провулок Бутишев,21/17 офіс 2, Код ) на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 49 000 (сорок дев*ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_5 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_5 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 661,46 (шістсот шістдесят одна) гривня 46 копійок і 540 (п*ятсот сорок) грн. 00 коп., а разом 1201 (одну тисячу двісті одну) гривню 46 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (м. Київ, провулок Бутишев, 21/17 офіс 2, Код ) на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 490 (чотириста дев*яносто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_5 на користь держави судовий збір у розмірі 100 (сто) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя - Бєльченко Л.А.