АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А [1]

03 листопада 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Мазурик О.Ф., перевіривши відповідність вимогам ст. 295, 297 ЦПК України у справі за апеляційною скаргою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року у справі за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України НещадимаІвана Сергійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року в задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду заявник - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою разом з клопотанням про відстрочення сплати судового збору. Посилаючись на те, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є бюджетною установою та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, що займає певний час в частині необхідності погодження та проведення виплати через органи казначейства, просив відстрочити сплату судового збору.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд вважає, що клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Всупереч наведеним положенням закону апелянтом не було надано до клопотання доказів на підтвердження тяжкого матеріального стану.

Крім того, наведені обставини для відстрочення сплати судового збору, а саме те, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є бюджетною установою і фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», не є підставою для задоволення клопотання та відстрочення сплати судового збору.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову апелянту в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та наявності підстав для залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення справляється судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання юридичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600 грн.).

Зазначене положення стосується подання апеляційної скарги на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню не залежно від того, чи передбачено Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали (п. 23 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

При зверненні до суду з апеляційною скаргою апелянт не надав документ, що підтверджує сплату судового збору. Доказів, що від сплати судового збору звільнений, в апеляційній скарзі не зазначив.

Ураховуючи наведене, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України необхідно сплатити судовий збір у сумі 1 600 грн. 00 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів - УДКС у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, рахунок отримувача 0010, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820019.

Крім того, звертаємо Вашу увагу, що відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оригіналдокументу про сплату судового збору із зазначенням відомостей про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір, необхідно подати до Апеляційного суду м. Києва.

Згідно з ч. 2 ст. 297 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення статті 121 ЦПК України, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121, 295, 297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима ІванаСергійовича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року - залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з часу її постановлення, але в частині щодо визначення розміру судового збору може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подання скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя:

Справа № 757/26423/17-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11807/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Новак Р.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.