У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою його представником - ОСОБА_6, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 29 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 9 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, щовона перебувала з ОСОБА_5у зареєстрованому шлюбі з 3 вересня 2009 року до 28 грудня 2015 року. Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Відповідачматеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча є працездатним, фізично здоровою особою, перебуває на військовій службі у Збройних Силах України за контрактом.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 29 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 9 листопада 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 5 вересня 2016 року.

У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в особі представника - ОСОБА_6, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосуваши положення ст. ст. 180-182, 184 СК України, врахувавши роз'яснення, надані судам у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», дійшли до правильного висновку про те, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Проте відповідач не приймає належної участі в утриманні сина, тому суд стягнув з нього аліменти на його утримання згідно з вимогами закону, навівши обґрунтовано розмір аліментів з урахуванням передбачених ст. 182 СК України обставин.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану його представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 29 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 9 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
О.В. Закропивний С.Ф. Хопта