Провадження № 2-н/761/551/2017
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вирішуючи питання про відкриття наказного провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2, про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2017 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2, про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

При цьому, як вбачається, заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника на її користь аліментів на утримання спільної малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

В свою чергу, положеннями ст. 95 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Разом з тим, згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо заявлено вимогу, не передбачено статтею 96 ЦПК України.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п.п. 1, 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року № 14, перелік вимог, визначених частиною першою статті 96 ЦПК, які можуть розглядатися в порядку наказного провадження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені статтею 96 ЦПК, підлягають судовому захисту виключно у порядку наказного провадження, оскільки частиною третьою статті 118 ЦПК передбачено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

З урахування вищевикладеного, суддя прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини не підлягає розгляду в наказному провадженні, оскільки нормами ст. 96 ЦПК України не передбачено видачі судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку щомісяця, на утримання однієї дитини.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 95, 96, 100, 209, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2, про видачу судового наказу про стягнення аліментів

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: