АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/3624/16-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/886/К/17 Ткаченко С.В.
Категорія - 50 (I) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Кислиця І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2013 року, від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2016 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дитини, в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рішення набрало законної сили.

Проте відповідач аліменти не сплачує, ніде не працює, не має стабільного заробітку, не допомагає у вихованні дитини, на разі утримується в КУВП-3 за злочин, аліменти більше нікому не сплачує.

Позивач вказує, що вона отримує допомогу на дитину в розмірі 1469, 28 грн. інших доходів не має, тому вимушена звернутись з даним позовом та просила суд збільшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частини до 1/4 частини.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про задоволення її позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

На думку позивача, суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував, що розмір стягнутих аліментів на старшу дочку відповідача від іншого шлюбу в розмірі ? частини перевищує стягнутий розмір аліментів на утримання їх з відповідачем дочки ОСОБА_4, який становить 1/6 частину, у зв'язку із чим дочка відповідача ОСОБА_4 перебуває в більш тяжкому матеріальному стані порівняно із старшою дочкою відповідача від іншого шлюбу.

Також позивач зауважує, що аліменти, стягнуті на утримання дружини, не повинні арифметично враховуватись при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки вони мають інше призначення.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2013 року, від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2016 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дочки, в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рішення набрало законної сили. (а.с.3, 5, 6-7).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача про збільшення розміру стягуваних аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставин, які мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, погіршився її матеріальний стан або виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивача, та у відповідності із ст.192 Сімейного кодексу України, такі обставини є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

У частині 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, ухвалюючи рішення 12 травня 2016 року, судом при визначенні розміру стягуваних аліментів, був врахований як матеріальний стан позивача, так і матеріальний стан відповідача, враховано що відповідач не працює і знаходиться у КУВП № 3. Вказані обставини були відомі та враховані при ухваленні рішення.

Рішення суду від 12.05.2016 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року залишено без змін.

Також судом першої інстанції встановлено, що з моменту винесення рішення 12.05.2016 року про стягнення аліментів, матеріальне становище сторін по справі не жодним чином не змінилися, доказів того, що за 1 місяць після ухвалення рішення у позивача погіршилося матеріальне становище не надано, матеріальний стан відповідача не змінився та не покращився, місце його знаходження також не змінилося, він засуджений до позбавлення волі на 12 років та перебуває в місцях позбавлення волі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, погіршився її матеріальний стан та поліпшився матеріальний стан платника аліментів, що є підставою для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, або виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивача.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував, що розмір стягнутих аліментів на старшу дочку відповідача від іншого шлюбу в розмірі ? частини перевищує стягнутий розмір аліментів на утримання їх з відповідачем дочки ОСОБА_4, який становить 1/6 частину, у зв'язку із чим їх спільна дочка ОСОБА_4 перебуває в більш тяжкому матеріальному стані порівняно із старшою дочкою відповідача він іншого шлюбу, а аліменти, стягнуті на утримання дружини, не повинні арифметично враховуватись при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог позивача про збільшення розміру стягуваних аліментів, оскільки в даному випадку розмір аліментів був встановлений судом першої інстанції з урахуванням, як матеріального стану позивача, так і матеріального стану відповідача, та враховано що відповідач не працює і знаходиться у КУВП № 3.

Також слід зауважити, що підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем, відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, погіршився її матеріальний стан, поліпшився матеріальний стан відповідача, виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивача, та у відповідності із ст.192 Сімейного кодексу України, такі обставини є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову позивачеві в задоволенні її позовних вимог.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: