Справа № 703/3364/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 листопада 2017 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

02 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою, в якій просить розірвати її шлюб з ОСОБА_3

Після передачі позовної заяви направлено запит щодо з'ясування реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 до УДМС України в Черкаській області у відповідності до ст.122 ЦПК України.

16 листопада 2017 року до суду надійшла відповідь УДМС України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.106 Сімейного кодексу України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Отже, суд розглядає позовні заяви про розірвання шлюбу у випадку наявності в подружжя спільних дітей, а також в разі небажання одного з подружжя розірвати шлюб.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, спільні діти у позивача з відповідачем відсутні.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК.

Так, в позовній заяві ОСОБА_1 не викладено обставин, які б свідчили про небажання відповідача розірвати шлюб з позивачем в добровільному порядку, в звязку з чим суд позбавлений можливості встановити факт наявності спору між позивачем та відповідачем, який надає право на звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху до надання нею доказів обґрунтованості вирішення питання розірвання шлюбу в судовому порядку.

Керуючись ст.119, 121, 210 ЦПК України, ст.106 СК України, п.3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу можливість протягом 5 днів з дня отримання ухвали усунути вказані недоліки.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Опалинська