АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2012/17 Справа № 173/2342/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_4М звернувся з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні.

В обґрунтування заявлених вимог, які уточнювались в ході судового розгляду, позивач посилався на те, що він є власником 1/2 домоволодіння по вул. Молодіжній, 12 в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі договору дарування домоволодіння від 05 грудня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_5В, реєстровий номер 2381. ОСОБА_2, є власником іншої 1/2 частини вказаного домоволодіння на підставі договору дарування домоволодіння від 16 березня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_5В, реєстровий номер 537. Житловий будинок по вул. Молодіжній, 12 в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за своїми технічними характеристиками є неподільною річчю. Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, про поділ житлового будинку в натурі між власниками (виділення частки). В ході розгляду даної справи було призначено судову будівельно-технічну експертизу, згідно з висновком якої визначити варіанти розподілу житлового будинку по вул. Молодіжній, 12 в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, з урахуванням часток власності 1/2 та 1/2 технічно не можливо, оскільки на 1/2 частину будинку приходиться лише 24.2 кв.м., що не відповідає вимогам п.2.24 ДБН В2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Зазначив, що спільне володіння та користування майном є неможливим виходячи з того, що протягом 10-ти років вони перебували у шлюбі до 05 серпня 2011 року. З того часу не проживають спільно, не пов'язані спільним побутом, не ведуть спільне господарство. Між ними склались стійкі неприязнені відносини, які в будь-якому разі не можуть знайти спільну мову. На протязі тривалого часу між сторонами існують судові спори: це спори про усунення перешкод в користуванні майном, встановлення порядку користування та стягнення моральної шкоди, спір про стягнення аліментів, про поділ майна, що перебуває в спільній сумісній власності подружжя, про захист честі та гідності та інші. 01 квітня 2015 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення відповідно до якого між ними було встановлено порядок користування житловим будинком по вул. Молодіжній, 12 в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Даним рішенням також покладено на сторони обов'язки щодо здійснення перепланування та переобладнання житлового будинку, але будь-які дії сторонами з цього приводу не здійсненні, що також свідчить про неможливість спільного володіння та користування даним домоволодінням. У звязку з чим просить припинити право власності відповідача на 1/2 частину будинку № 12 по вул. Молодіжній в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, визнати за ним право власності на 1/2 частку даного домоволодіння, що належала відповідачу та стягнути з нього на користь відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частки домоволодіння в сумі 61506 грн., шляхом перерахування даної суми з депозитного рахунку.

Заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку № 12 по вул. Молодіжній в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області; визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку житлового будинку №12 по вул. Молодіжній в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_2; стягнуто з ОСОБА_4М на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки житлового будинку № 12 по вул. Молодіжній в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в сумі 61506 грн. шляхом перерахування на користь ОСОБА_2 суми 61506 грн. з розрахункового рахунку. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить змінити заочне рішення суду першої інстанції в частині визначення суми стягнутої грошової компенсації, та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки житлового будинку № 12 по вул., Молодіжній в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в сумі 138 037 грн., посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргувідхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У відповідності до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

За змістом зазначеної норми для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Така ж правова позиція викладені і у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі №6-81цс11.

Згідно з положеннями ст. ст. 364, 365, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України; у разі якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2001 року по 05 серпня 2011 року (а.с.10).

Відповідно до договору дарування від 25 грудня 2003 року ОСОБА_4 став власником домоволодіння, розташованого в сел. Новомиколаївка по вул. Молодіжній, 12 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.6).

Згідно договору дарування від 16 березня 2010 року ОСОБА_4 1/2 частину вищевказаного домоволодіння в сел. Новомиколаївка по вул. Молодіжній, 12 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області подарував ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до висновку №4280/4281-12 судової будівельно-технічної експертизи від 24 травня 2013 року у цивільній справі №2/402/944/12, визначити варіанти розподілу житлового будинку по вул. Молодіжній, 12 в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, з урахуванням часток власності 1/2 та 1/2 технічно не можливо (а.с.20-23).

Також зазначеним висновком судової будівельно-технічної експертизи у вказаній цивільній справі визначено ринкову вартість домоволодіння, розташованого за адресою: в сел. Новомиколаївка по вул. Молодіжній, 12 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області - 123 012 грн. Вартість 1/2 частини цього домоволодіння 61 506 грн.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було встановлено порядок користування житловим будинком по вул. Молодіжній, 12 в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.16-19).

Крім того, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 була власником квартири АДРЕСА_1, яку 28 жовтня 2014 року подарувала своєму синові ОСОБА_7 (а.с.8, 9).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34).

Відповідно до квитанції № QS01 від 15 січня 2016 року позивачем було внесено на депозитний рахунок суду суму вартості 1/2 частини спірного домоволодіння в розмірі 61 506 грн., суму якої було визначено відповідно до висновку №4280/4281-12 судової будівельно-технічної експертизи від 24 травня 2013 року у цивільній справі №2/402/944/12 (а.с. 47).

Відповідач в апеляційній скарзі не заперечувала проти припинення її права власності на 1/2 частину зазначеного будинку, та просила рішення суду змінити в частині визначення суми в розмірі 61 506 грн., яка була стягнута з позивача на її користь в рахунок вартості 1/2 частини вказаного домоволодіння, посилаючись на те, що згідно звіту про оцінку майна від 13 жовтня 2016 року ринкова вартість на даний час домоволодіння, розташованого за адресою: в сел. Новомиколаївка по вул. Молодіжній, 12 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області - 276 074 грн. Вартість 1/2 частини цього домоволодіння 138 037 грн. (а.с.140-146).

Представник позивача в апеляційній інстанції заперечувала проти вказаної відповідачем вартості 1/2 частини домоволодіння в розмірі 138 037 грн.

В судовому засіданні в Апеляційному суді на розгляд ставилося питання про призначення судової будівельно-технічної експертизи у даній справі для визначення вартості спірного домоволодіння, однак таке клопотання жодною із сторін не заявлялося.

Слід зазначити, як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 суму в розмірі 61 506 грн., яку було стягнуто з ОСОБА_4М на її користь, як грошову компенсацію вартості 1/2 частки житлового будинку № 12 по вул. Молодіжній в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області оскаржуваним рішенням суду у даній справі, було перераховано на картку ОСОБА_2 ПАТ КБ «ПриватБанк» та вказана сума вже була отримана відповідачем ОСОБА_2 у відділенні банку - 08 жовтня 2016 року (т.1 а.с.193, 194).

Вищенаведене свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2, отримавши у відділенні банку суму в розмірі 61 506 грн. вартості 1/2 частини вищевказаного будинку, стягнуту з ОСОБА_4 на її користь оскаржуваним рішенням суду, фактично погодилася із такою вартістю зазначеної частини спірного домоволодіння.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності та незаконності рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відлити.

Заочне рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді