Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1131/17

Провадження № 2/440/994/2017

07 листопада 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька ОСОБА_4, який помер 15.04.1994 року, відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки сільськогосподарських угідь в розмірі 3,07 умовних кадастрових гектарів, з них ріллі 2,01 га.,кормових угідь 1,06 га., розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області. У нотаріальній конторі в оформленні прийняття спадщини позивачу відмовлено, оскільки відсутній оригінал сертифікату на земельну частку (пай). У відділі Держгеокадастру у Буському районі у видачі дублікату сертифіката відмовлено, мотивуючи відсутністю власника земельного паю. Тому просить суд визнати за нею таке право.

ОСОБА_2, до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі, в судове засідання не зявилися, подали листи з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення

На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом серії І-СГ № 257650, виданим 15.04.1994 р. ОСОБА_3 сільською радою Буського району Львівської області, підтверджується факт смерті ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис № 10.

Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з середньої земельної частки сільськогосподарських угідь із земель ТзОВ «ім. Шевченка» в розмірі 3,07 умовних кадастрових гектарів, з них ріллі 2,01 га.,кормових угідь 1,06 га., розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області.

Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

Крім неї, спадкоємцем першої черги до даного спірного майна, є рідні брати ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Останні, згідно поданих письмових заяв на свою частку спадщини не претендують, від своїх спадкових прав відмовляються.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Також спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом, незалежно від черги.

Як вбачається з листа Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області від 30.05.2017 року за № 21-13-0.20-492/102-17, на ім»я ОСОБА_4 зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 303 від 04.03.1997 р. із земель ТзОВ «ім. Шевченка» на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 25.10.1996 р. № 412 загальною площею 3,76 умовних кадастрових га. Однак, згідно розпорядження голови Буської районної ради від 14.02.2000 року № 72 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель», на ОСОБА_4 розрахована частка 3,07 умовних кадастрових гектарів, з них ріллі -2,01 га., кормових угідь 1,06 га..

Така і входить до складу спадщини.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по його утриманню.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Оскільки земельна ділянка (пай) належав батьку позивачки ОСОБА_4, після його смерті, переходить до позивача, спадкоємця померлого, яка фактично прийняла спадщину.

Інших спадкоємців, які могли б претендувати на зазначене вище майно немає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на земельні ділянки на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд

вирішив:

позов задоволити.

Визнати право власності, в порядку спадкування за законом, на земельну частку із земель по ТзОВ «ім. Шевченка» в розмірі 3,07 умовних кадастрових гектарів, з них ріллі -2,01 га., кормових угідь 1,06 га., розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Буського району Львівської області, після смерті ОСОБА_4, який помер 15.04.1994 року, за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення через Буський районний суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б. М. Журибіда