Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Справа № 711/7531/17
Номер провадження2/711/2356/17
08 листопада 2017 року
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючий суддя: Дунаєв С.О.
при секретарі: Нарадько Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 28.11.2014р. в Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №2041.
В обґрунтування позову зазначено, що спільне життя сторін є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на життя та сімейні цінності. Подружні стосунки фактично припинені і шлюб носить формальний характер. Оскільки наявність зареєстрованого шлюбу суперечить інтересам позивача він просить розірвати шлюб, укладений між сторонами.
В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити. Просив не надавати строку на примирення, оскільки це суперечить його особистим інтересам. Зауважив, що він остаточно дійшов висновку про необхідність припинення шлюбу. Просив не відшкодовувати судові витрати.
Відповідач в судовому засіданні пояснила, що обставини викладені в позовній заяві визнає, але проти позовних вимог заперечує. Зауважила, що наявні між сторонами непорозуміння обумовлені складними життєвими обставинами і не є підставою для руйнування сімейних стосунків. Зазначила, що доречно було б сторонам надати строк на примирення тривалістю у три місяці.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Фактичні обставини справи сторони визнають, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК суд вважає їх доведеними. Ухвалюючи рішення суд виходить з того, що 28.11.2014р. сторони уклали шлюб /а.с.3/. Сторони мають спільну доньку - Маргарита, 19.03.2013р.н.. Протягом останніх двох років відносини сторін погіршувались, що призвело до того, що сторони припинили спільне проживання і не ведуть спільного господарства з березня 2017р.. На теперішній час сторони спілкуються між собою, але не можуть спільно проживати через відсутність бажання.
На момент розгляду справи судом відповідачка не перебуває у стані вагітності, а тому перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 Сімейного кодексу України відсутні.
Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами немає.
На теперішній час дитина проживає з відповідачкою. Спору з приводу місця проживання та порядку участі батьків у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини між сторонами також немає.
Оскільки відповідач в добровільному порядку не погоджується на розірвання шлюбу, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Тож спір між сторонами виник із шлюбних відносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК).
Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу.
Відповідно до ст.111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, беручи до уваги обставини спільного життя сторін та їх ставлення один до одного, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення. Крім того, суд бере до уваги, що з моменту звернення позивача до суду з позовом (13.09.2017р.) минуло майже два місяці, а сторони так і не виявили бажання примиритися між собою.
Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки подальше перебування його у шлюбі з відповідачкою не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просила суд не змінювати її прізвище у разі розірвання шлюбу.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на нього.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 61, 88, 209, 212, 214-215 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст.110-113 Сімейного кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 04 листопада 1986р.н., та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Богданкіна) ОСОБА_3, 09 червня 1993р.н., що зареєстрований у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 28 листопада 2014р., актовий запис №2041.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 не змінювати.
Понесені ОСОБА_1 судові витрати не відшкодовувати.
Рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у справі, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: ОСОБА_4