Провадження №6/760/489/17
У Х В А Л А

21 вересня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Пишного Артема Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Пишний А.В. звернувся з поданням, в якому просив тимчасово обмежити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов'язань за виконавчим листом №760/16577/13-ц від 29.03.2016 р. про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 6680814,36 грн. та судовий збір у розмірі 3441,00 грн.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконання у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження №50712327 з примусовому виконання виконавчого листа №760/16577/13-ц від 29.03.2016 р., виданого Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 6680814,36 грн. та суму судового збору в розмірі 3441,00 грн.

Відповідно до ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, в поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, викладено обставини, які ніби свідчать про ухилення боржника ОСОБА_2 від покладення на нього судовим рішенням зобов'язань.

До того ж, крім самого подання, жодних доказів, які б свідчили про викладені в ньому обставини, про здійснення виконавчих дій, які б свідчили про ухилення ОСОБА_2 від покладених на нього зобов'язань суду, не надано.

Крім того, заявляючи вимогу про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, старшим державним виконавцем, не чітко викладені вимоги, оскільки в поданні зазначено боржник «ОСОБА_2», хоча з матеріалів подання вбачається, що боржник «ОСОБА_2».

Також, матеріали подання не містять необхідних доказів про зазначені відомості про боржника ОСОБА_2, зокрема докази, які б свідчили про точне останнє місце реєстрації, громадянство, дані документа, який дає право на виїзд з України та посвідчують особу, що могло б дозволити провести однозначну ідентифікацію його особи для забезпечення чіткого виконання ухвали суду.

Крім того, оскільки сторони чи інші особи, які беруть участь у виконанні рішення суду чи мають іншу юридичну заінтересованість у справі, про час і місце судового засідання не повідомляються і на нього не викликаються, суд вбачає, що для вирішення питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є обов'язковим дослідженням копії виконавчого провадження за яким державний виконавиць подає до суду відповідне подання, т.я. саме сукупність встановлених у ньому обставин слугує підтвердженням думки державного виконавця про ухилення боржником від виконання покладених на нього обов'язків, необхідність та/або доцільність вчинення саме відповідної виконавчої дії для примусового виконання виконавчого провадження, а також достатність відомостей про особу, з метою виконання дії, яка полягають у тимчасовому обмеженні особи у праві виїзду країни у відповідності норм чинного законодавства, та дозволить здійснити її виконання відповідно органу.

Оскільки ЦПК України чітко не визначено процесуальної форми подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд вбачає за доцільне застосувати норму ч. 1 ст. 121 ЦПК України, згідно з якою суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст. 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 3771 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Пишного Артема Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - залишити без руху.

Надати старшому державному виконавцю строк для усунення недоліків на протязі п'яти днів з дня отримання ним копії ухвали, шляхом подачі необхідних документів з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, подання буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І. Кушнір