Справа №538/224/17
Провадження по справі №2/538/302/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Бондарь В.А.

при секретарі Дробот О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 01.08.2016 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно в склад якого входить: садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: с. Романиха, вул. Центральна, буд. №20 Лохвицького району Полтавської області. При зверненні до державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на спадковий будинок, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Тому позивач був змушений звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок.

Позивач в судове засідання не з`явився, але направив заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи Державного архітектурно-будівельного контролю в судове засідання не зявився, але надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Як вбачається з письмових матеріалів справи 01.08.2016 року померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть від 02.08.2016 року, видане виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №15), (а.с.5) - мати позивача (свідоцтво про народження від 13.03.1980 року, видане ОСОБА_2 сільською радою Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №17), (а.с.15).

За життя ОСОБА_3 був складений заповіт, посвідчений 14.12.2011 року Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району, за реєстром № 223, на житловий будинок, що розташований за адресою с. Романиха, вул. Жовтнева, 20, Лохвицького району на користь сина ОСОБА_1 та на пайову земельну ділянку розміром 3,16 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району на користь онука ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно запису в Погосподарській книзі, вказаний житловий будинок зареєстровано за покійною ОСОБА_3, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради №65 від 06.02.2017 року (а.с.8).

У відповідності до ст. 1269 ЦК України позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши відповідну заяву до нотаріуса. 29.09.2016 року заведена спадкова справа за № 377/2016, заповіт спадкодавцем посвідчувався, що убачається з відповіді №1315/01-09 Першої Лохвицької ДНК від 20.10.2017 року.

Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлої, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок з допоміжними господарськими прибудовами (а.с.4).

На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно.

У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що обєкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до інформаційної довідки № 339 від 06.02.2017 року, наданої приватним підприємством "Бюро послуг та консультацій", що житловий будинок розташований в с. Романиха, вул. Центральна, №20 Лохвицького району Полтавської області не зареєстровано (а.с.7).

Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої ОСОБА_5 депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності.

До компетенції виконкомів місцевих ОСОБА_5 відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих ОСОБА_5, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання ОСОБА_5 Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими,

селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних ОСОБА_5 із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до даних технічного паспорту станом на 06.02.2017 року, виготовленого ПП "Бюро послуг та консультацій" вбачається, що до складу обєкту входить житловий будинок А-1 (дерево, обкл. цеглою) загальною площею 61,8 м?, житловою площею 40,9 м?, Б погріб (цегла), В сарай (цегла), Г убиральня (дошки), №1 огорожа (дошки), №2 колодязь (бетонні кільця). З наданої експлікації вбачається, що усі ці обєкти будівництва були побудовані в період 1970 року.

Як убачається з довідки № 574 від 23.10.2017 року, затвердженої сільським головою ОСОБА_6, будинок № 28 по вул. Л. Українки в с. Свиридівка Лохвицького району Полтавської області, який належить померлій ОСОБА_7 не перебуває в аварійному стані та придатний для проживання.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,14,57, 174, 197,203,212-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності у порядку спадкування за заповітом після померлої 01 серпня 2016 року ОСОБА_3 на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарчими побудовами та спорудами А-1, загальною площею 61,8 м?, житловою площею 40,9 м?, Б погріб, В сарай, Г убиральня, №1 огорожа, №2 колодязь, який знаходиться за адресою: село Романиха вулиця Центральна будинок №20 Лохвицького району Полтавської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_8