Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/644/17
Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Борняк Р.О.,
секретаря Баран П.Д.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_7 Аваль» про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку у житловому будинку , -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якому просять визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області, ЯЯЯ№730863 від 07.02.2006р.та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 5/24 частку будинку по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 з покликанням на те, що після смерті їх матері ОСОБА_9 (07.11.2002р.) відкрилась спадщина у вигляді частки на спільне майно, набуте в період шлюбу, а саме будинковолодіння в с. Унів Перемишлянського району Львівської області. Спадщину останньої за заповітом фактично прийняв її син ОСОБА_8, який проживав разом з матірю на час її смерті. Після трагічної смерті ОСОБА_8 (01.10.2006р.), спадкоємці: його дружина ОСОБА_10 та їх діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_11 звернулись з заявами про прийняття спадщини померлого, якому повинна була належати 1/2 частина будинковолодіння.
12.09.2008р. помер батько позивачів ОСОБА_12, який, після смерті дружини ОСОБА_9, окрім належної 1/2 частки будинковолодіння, також успадкував обовязкову частку в спадковому майні. Спадщину останнього фактично прийняли ОСОБА_1, ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_6, яка хоч і не подавала заяву про прийняття спадщини, однак проживала із спадкодавцем ОСОБА_12 і була зареєстрована за місцем відкриття спадщини.
Таким чином, після смерті ОСОБА_9 на користь спадкоємця за заповітом ОСОБА_8 перейшли права на 3/8 (1/2-1/8=3/8) часток будинковолодіння по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області, а спадкоємцями після його смерті в порядку спадкування стали його дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_3 та ОСОБА_5 кожний на 1/8 частку.
Після смерті ОСОБА_12 відкрилась спадщина в порядку спадкування на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 а також ОСОБА_6 за кожним на 5/8 (1/2+1/8=5/8) часток будинковолодіння по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області.
Виходячи з цього позивачі просять визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області, ЯЯЯ№730863 від 07.02.2006р., яке було видане на підставі на даний час скасованого заочного рішення Перемишлянського району Львівської області від 19.01.2006р., та визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним на 5/24 частку житлового будинку по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12.
В судове засідання позивачі не зявилися, подали заяви з проханням проводити розгляд даної справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задоволити.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням проводити розгляд даної справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.
Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, подала заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.
Проаналізувавши обставини справи та документальні докази по справі, на які посилаються сторони, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволення мотивуючи це наступним.
Відповідно до вимог ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з технічного паспорта, житловий будинок по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області був побудований у 1979р. ОСОБА_9 та ОСОБА_12, що відповідно до актового запису №12 від 21.12.1962р. перебували в зареєстрованому шлюбі, а відтак належав їм на праві спільної сумісної власності. Їхніми дітьми є: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_8
Після смерті ОСОБА_9 (07.11.2002р.) спадщину останньої за заповітом фактично прийняв її син ОСОБА_8, який у звязку з відсутністю документів на житловий будинок по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області, звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на зазначене будинковолодіння.
Однак, заочне рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 19.01.2006р. про визнання за ОСОБА_8 права власності в цілому на житловий будинок по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району було скасоване, відповідно до ухвали цього ж суду від 26.02.2015р., а за результатами його перегляду рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 27.04.2015р. визнано за ОСОБА_10, ОСОБА_3 та ОСОБА_11 право власності по 1/8 частині житлового будинку на вул. Зеленій, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_13 право власності по 5/24 частин житлового будинку на вул. Зеленій, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12, однак і таке було скасоване рішенням апеляційного суду Львівської області від 28.07.2016р.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно ЯЯЯ№730863 від 07.02.2006р., а саме на житловий будинок №2, що знаходиться по вул. Зелена в с. Унів Перемишлянського району та складається з 4-х житлових кімнат, кухні, ванни, 2-х коридорів, тамбуру, 2-х приміщень підвалу та входу в підвал; житловий будинок, А-1, 112.3 кв.м.; літня кухня-підвал, Б; гараж, В; сарай, Г; сарай, Д; убиральня, Е; дворові споруди, 1-3; таке було видане Короснянською сільською радою на підставі рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 19.01.2006р.
Зважаючи на те, що відсутня правова підстава, що передувала видачі, а саме: скасоване заочне рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 19.01.2006р., свідоцтво про право власності на житловий будинок ЯЯЯ№730863 від 07.02.2006р. слід визнати недійсним та скасувати.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до положень ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_9 (07.11.2002р.), останній належала лише 1/2 частина будинковолодіння по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області, а отже ОСОБА_8, як спадкоємець останньої за заповітом, успадкував лише її частку.
Згідно свідоцтва про смерть 1-СГ№058195, 01.10.2006р. ОСОБА_8 помер, актовий запис №25. Після смерті ОСОБА_8 (01.10.2006р.) відкрилася спадщина, яка складалася із 1/2 частки будинковолодіння по вул. Зелена в с. Унів Перемишлянського району Львівської області і спадкоємцями першої черги є його дружина: ОСОБА_10 та діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які на день відкриття спадщини проживали в спадковому будинку і після смерті ОСОБА_3 О,С. фактично прийняли його спадщину, що стверджується довідкою Короснянської сільської ради №1312 від 20.10.2009р. та матеріалами спадкової справи №127 від 15.03.2007р., а відтак успадкували по 1/6 частці спірного будинковолодіння.
Покликання позивачів на те, що їх батько ОСОБА_12 після смерті ОСОБА_9 успадкував обовязкову частку в спадковому майні не були підтверджені позивачами протягом розгляду справи жодними доказами, адже як стверджується довідкою Короснянської сільської рад №1970 від 26.12.2005р., (цив. справа №449/1089/16ц), після смерті ОСОБА_9 її спадщину фактично прийняв її син ОСОБА_8. який на день відкриття спадщини проживав в спадковому житловому будинку разом з сімєю, доглядав спадкові будівлі, засаджував, обробляв та збирав урожай з присадибної земельної ділянки, оплачував обовязкові платежі, своїми діями засвідчив повне фактичне прийняття спадщини.
В цей же час ОСОБА_12 на час смерті ОСОБА_9 будучи власником 1/2 частки будинковолодіння вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області, за наявності заповіту в користь ОСОБА_8, не реалізував своє право на успадкування належної йому за законом обовязкової частки у спадковому майні ОСОБА_9, адже мав на той час 62 роки і був пенсійного віку, оскільки не вчинив жодних передбачених законом дій на прийняття спадщини.
Як вбачається з свідоцтва про одруження 1-ФП №066270, ОСОБА_12 01.07.2003р. уклав другий шлюб з ОСОБА_13, актовий запис №15, а згідно свідоцтва про смерть 1-ФП№078426, він 16.09.2008р. помер в смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області, актовий запис за №92.
Після смерті ОСОБА_12 до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, яка складає 1/2 частку спірного будинковолодіння, звернулись його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (матеріали спадкової справи №55/2009), окрім яких спадкоємцем померлого є також його друга дружина ОСОБА_13, яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а відтак їх частки у спадковому майні становлять по 1/6 частці спірного будинковолодіння.
За змістом ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Що стосується застосування строку позовної давності до вимог позивача, про що просить третя особа ПАТ «ОСОБА_7 Аваль», то на переконання суду строк позовної давності щодо звернення до суду позивачами не порушено, зважаючи на те, що рішення Перемишлянського районного суду від 19.01.2006р. про визнання за ОСОБА_8 права власності в цілому на житловий будинок є скасоване ухвалою суду від 26.02.2015р., рішення Перемишлянського районного суду від 27.04.2015р. про визнання за ОСОБА_10, ОСОБА_3 та ОСОБА_11 права власності по 1/8 частині житлового будинку на вул. Зеленій, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області та про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_13 права власності по 5/24 частин житлового будинку на вул. Зеленій, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області - скасоване рішенням апеляційного суду Львівської області від 28.07.2016р.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід визнати за кожним право власності на 1/6 частку житлового будинку по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 30, 57, 61, 185, 212, 215, 226-228 ЦПК України, суд -
Позов задоволити частково. Свідоцтво серії ЯЯЯ №730863 від 07.02.2006р. видане Короснянською сільською радою Перемишлянського району Львівської області на імя ОСОБА_8 про право власності на житловий будинок по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області визнати недійсним та скасувати.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 1/6 частку житлового будинку по вул. Зелена, 2 в с. Унів Перемишлянського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд до Перемишлянського районного суду Львівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя ОСОБА_14