Справа № 382/1337/16-ц Головуючий у І інстанції Карпович В. Д.
Провадження № 22-ц/780/1961/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 26.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Березовенко Р.В., Журби С.О.,

При секретарі Топольському В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Черняхівської сільської ради Яготинського району Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася в Яготинський районний суд Київської області з позовом до Черняхівської сільської ради Яготинського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, в якому вказала на те, що 05 березня 1997 року померла її бабуся ОСОБА_4. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,16 умовних кадастрових гектар, яка розташована на землях Черняхівської сільської ради Яготинського району Київської області та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Миру, 61 в с. Черняхівка, Яготинського району, Київської області. Єдиним спадкоємцем першої черги в силу ст. 529 ЦК УРСР є донька спадкодавця - її мати - ОСОБА_5, яка померла, ще під час життя останньої, а саме 03 січня 1992 року. В свою чергу, вона є спадкоємицею першої черги за законом майна померлої бабусі відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), в якій вказано, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона не зверталася. Але вважає, що прийняла спадщину, так як вступила в управління та володіння спадковим майном померлої бабусі, шляхом користування її особистими речами та її будинком.

За таких обставин, просила задовольнити її позовні вимоги, які викладені в позовній заяві.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, рішення Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2016 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що рішення Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2016 року незаконне, необгрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2016 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2016 року скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, рішення Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2016 року не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, Яготинський районний суд Київської області виходив з того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб.

Проте, такі висновки суду першої інстанції є помилковими та поспішними, такими, що не грунтуються на вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 05 березня 1997 року померла ОСОБА_4, яка є бабусею ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

За життя, 22 травня 1992 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого, на випадок смерті, усе її майно, де б воно не знаходилось і з чого воно б не складалося, і взагалі, все те, що належить їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповідала ОСОБА_6 її сину та батьку ОСОБА_2.

28 липня 2010 року батько ОСОБА_2 помер.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в редакції 2003 року, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_6.

В встановлений ст. 1270 ЦК України строк, ОСОБА_2 подав до Яготинської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини та згідно ст. 1269 ЦК України вважається особою, що прийняла спадщину, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що учасником спору про право власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4 є також і ОСОБА_7, якого до участі у розгляді справи залучено не було.

Не встановлення дійсних учасників спору та вирішення питання про права та обов»язки особи, яку не було залучено до участі у справі, є підставою для скасування рішення Яготинського районного суду Київської області.

Виходячи із змісту ст. 303 ЦПК України, згідно з якою апеляційна інстанція перевіряє законність і обгрунтованість рішення в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд не має повноважень залучати до участі у справі осіб, яких не було залучено при розгляді справи місцевим судом та вирішувати спір як суд першої інстанції.

Не може бути вирішено апеляційним судом і питання про права та обов»язки позивача так, щоб права іншого спадкоємця не були порушені і щоб такий спадкоємець мав право на пред»явлення окремого позову на загальних підставах.

За таких обставин, колегія суддів не може визнати обсяг прав та обов»язків ОСОБА_2 без залучення його до участі у справі, а тому обсяг прав та обов»язків позивача, як спадкоємця за законом також є неможливим.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, в зв»язку з чим, рішення Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2016 року необхідно скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2016 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до Черняхівської сільської ради Яготинського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: