Справа № 128/2531/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хижинецької сільської ради Сокиринецької обєднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом Хижинецької сільської ради Сокиринецької обєднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 13 квітня 2014 року помер її батько ОСОБА_2 в м. Кременчук Полтавської області. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка площею 1,6982 гектари, місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, Парпуровецька сільська рада, кадастровий номер: :06:004:0042, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 426573 виданий 29 липня 2008 року Вінницькою районною державною адміністрацією та Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 17 лютого 2003 року за № 136. Однак, оригінал даного державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «33-й канал» від 22 березня 2017 року за № (1325). В звязку з цим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку в нотаріальній конторі. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті 13 квітня 2014 року батька ОСОБА_2. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті 13 квітня 2014 року батька ОСОБА_2 відсутні. Вказує, що у постанові нотаріуса зазначено, що після смерті 13 квітня 2014 року ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 200/2017, заяву про прийняття спадщини подала його дочка ОСОБА_1. Інших заяв про відмову або про прийняття спадщини після померлого 13.04.2014 року ОСОБА_2 не надходило. Таким чином, спадщину після смерті 13 квітня 2014 року батька ОСОБА_2 позивачка прийняла, так як подала заяву про прийняття спадщини в Третю кременчуцьку державну нотаріальну контору.

З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом.

В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 позов підтримують в повному обсязі та просять його вимоги задовольнити, змін та доповнень не мають.

Представник відповідача, в особі голови Хижинецької сільської ради Сокиринецької обєднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області - не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

13 квітня 2014 року помер батько спадкодавець ОСОБА_2 в м. Кременчук Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 346394 від 01.04.2016 року виданого повторно (а.с.6).

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_2 та позивачкою підтверджується копією свідоцтва про народження останньої, відповідно до якого в графі «батько» вказано «Колісник Леонтій Максимович» (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка площею 1,6982 гектари, місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, Парпуровецька сільська рада, кадастровий номер: :06:004:0042, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 426573 виданий 29 липня 2008 року Вінницькою районною державною адміністрацією та Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 17 лютого 2003 року за № 136 (а.с.15-17).

Однак, оригінал даного державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «33-й канал» від 22 березня 2017 року за № (1325) (а.с.13-14).

В звязку з цим ОСОБА_1 не має можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори від 01 серпня 2017 року вихідний номер № 2315/02-31 (а.с.24).

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті 13 квітня 2014 року батька ОСОБА_2, що підтверджується її свідоцтвом про народження серія VІІ-УР № 0162657 видане 06 липня 1965 року Хижинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області; Витягом з ДРАЦС про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.12.2014 року, щодо реєстрації її шлюбу з ОСОБА_4; Витягом з ДРАЦС про розірвання шлюбу від 16 грудня 2014 року, щодо реєстрації розірвання шлюбу з ОСОБА_4; Витягом з ДРАЦС про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.12.2014 року, щодо реєстрації шлюбу позивачки з ОСОБА_5 (а.с.8-10).

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті 13 квітня 2014 року батька ОСОБА_2 відсутні, що підтверджується довідкою Парпуровецької сільської ради від 13.10.2016 року за № 730, а також постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори від 01 серпня 2017 року вихідний номер № 2315/02-31 (а.с.20,24).

Відповідно у постанові нотаріуса зазначено, що після смерті 13 квітня 2014 року ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 200/2017, заяву про прийняття спадщини подала його дочка ОСОБА_1. Інших заяв про відмову або про прийняття спадщини після померлого 13.04.2014 року ОСОБА_2 не надходило (а.с.24).

Таким чином, спадщину після смерті 13 квітня 2014 року батька ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1, так як подала заяву про прийняття спадщини в Третю кременчуцьку державну нотаріальну контору.

Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 158, 174, 197, 212 215, 256 ЦПК України, суд.-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті 13 квітня 2014 року батька ОСОБА_2, на:

-земельну ділянку площею 1,6982 гектари, місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, Парпуровецька сільська рада, кадастровий номер: :06:004:0042, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна