Справа № 462/1358/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2017 року м.Львів

м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Ящук К.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про визнання недійсним договору про реструктуризацію заборгованості,

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 63953,14 грн., з яких 41552,35 грн. - заборгованість за кредитом; 5259,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9172,54 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 7969,00 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.12.2015 року ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 49294,23 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в порядку: з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, заборгованість не погасив.

ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати недійсним договір про реструктуризацію заборгованості від 25.12.2015 р., укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 Свої вимоги мотивує тим, що даний договір не відповідає вимогам законодавства України, зокрема щодо дотримання істотних умов договору.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Крім цього, позивач подав письмові заперечення проти зустрічного позову, просить відмовити у задоволенні такого повністю, оскільки, вважає, що вимоги ОСОБА_3 необґрунтовані, так як при підписанні договору остання була ознайомлена з його вимогами, а також виконувала взяті на себе зобов'язання, що вказує на те, що ОСОБА_3 погодилася із всіма умовами договору.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 проти вимог первісного позову заперечила, просила відмовити в задоволенні такого. Зустрічні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у зустрічній позовній заяві, яку просила задоволити в повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що 25.12.2015 р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено Генеральну угоду про реструктиризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (надалі Угода).

Відповідно до умов договору банк зобов'язується надати позичальнику кредит у розмірі 49294,23 грн. строком 24 місяців з 25.12.2015 року до 31.12.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 49294,23 грн. в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку кредиту. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця в розмірі 2466,68 грн./а.с.5/

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules/, складає між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.2.1.1.3.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу кредитні кошти у розмірі 49294,23 грн.

В порушення вимог Договору ОСОБА_3 прийняті на себе зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та сплати процентів не виконувала, внаслідок чого у неї перед ПАТ КБ «Приватбанк» утворилась заборгованість, що станом на 07.12.2016 року становить 63953,14 гривень, що складається з 41552,35 грн. - заборгованості за кредитом, 5259,25 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 9172,54 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користуванням кредитом, 7969,00 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Порушенням зобов'язання в розумінні положень ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статті 611, 612 ЦК України передбачають, наслідки порушення зобов'язання, так кредитор може вимагати виконання зобов'язання та відшкодування завданих збитків, зокрема сплати неустойки.

Так, пунктом 2.2.Угоди передбачено, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, відповідно до ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до п. 3 ст. 551 Цивільного процесуального кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 03 вересня 2014 року за № 6-100 цс 14.

Виходячи з наданого суду розрахунку заборгованості, яка виникла у позичальника за період дії кредитного договору, позивачем нарахована пеня, яка складає 9172,54 грн.

З урахуванням положень п. 3 ст. 551 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає допустимим зменшити відповідачу суму пені до 2466,68 грн., а саме до розміру рівному розміру щомісячної сплати заборгованості, що передбачена п.2.1 Генеральної угоди.

Відтак, суд приходить до переконання, що первісні позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 57247 грн. 28 коп., що складається із 41552,35 грн. - заборгованості за кредитом, 5259,25 грн. - заборгованості за відсотками, 2466,68 грн. - пеня та 7969 грн. - штраф.

Що стосується вимог зустрічної позовної заяви, то у задоволенні такої слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Цивільним кодексом України встановлено принцип свободи договору (ст.ст.6, 627 ЦК України), відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 особистим підписом засвідчила той факт, що генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules/, складає між нею та Банком Кредитний договір,.

Крім цього, даний підпис засвідчує, що ОСОБА_3 ознайомлена з Правилами надання послуг, які надаються відповідачу. Відтак, остання ознайомилася з діючими Умовами банківського обслуговування та надала свою згоду на такі. Своїм підписом затвердила факт надання повної інформації, про умови кредитування: а саме цілі на які видається кредит, умови кредитування, строк дії договору та інші істотні умови, передбачені чинним законодавством. Надала згоду, що генеральна угода разом з запропонованими Умовами, правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір.

Угода підписувалася повнолітньою, дієздатною особою, чого не заперечується сторонами. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу).

Даний договір відповідає вимогам ст. 634 ЦК України, згідно з якими договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандарт формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК, договір вважається вчиненою у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, необхідні для виникнення між ними прав та обов'язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору.

Крім цього, судом враховано, що ОСОБА_3 діяла вільно при підписанні генеральної угоди, а тому мала чітко усвідомлювати обсяг взятих на себе зобов'язань.

Із змісту спірної генеральної угоди вбачається, що ОСОБА_3 ознайомлена і згідна з Умовами та правилами. Своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження.

Також судом враховано, що часткове виконання ОСОБА_3, умов договору, а саме здійснення часткової оплати заборгованості, засвідчує її волю для настання відповідних правових наслідків передбачених генеральною угодою.

Судом встановлено, що при укладанні генеральної угоди були дотриманні всі умови визначені ст.203 ЦК України, а тому підстав вважати, що даний договір являється недійсним немає, а тому в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити.

Крім цього, враховуючи часткове задоволення судом первісних позовних вимог, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з відповідача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 1432 гривень.

Керуючись ст. 10, 60, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1 на користь ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 57247 (п'ятдесят сім тисяч двісті сорок сім) грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1 на користь ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» 1432 грн. судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про визнання недійсним договору про реструктуризацію заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.