233 № 233/2467/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому, з урахуванням поданих уточнень, зазначила, що перебувала у трудових відносинах із відповідачем по справі, працювала з 01 квітня 2015 року по 03 жовтня 2016 року на посадах лаборанта хімічного аналізу та інженера з охорони праці та техніки безпеки. 03 жовтня 2016 року відповідно до наказу № 164 була звільнена із займаної посади, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. Заробітна плата позивачці своєчасно не виплачувалась, у зв*язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 19 945 гривень 62 копійки. В порушення ст.116 КЗпП України відповідач в день звільнення не здійснив з нею повного розрахунку. Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати в загальному розмірі 19945 гривень 62 копійки, а також середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, починаючи з моменту її звільнення з 04 жовтня 2016 року по день ухвалення судового рішення у даній справі, 10 липня 2017 року, включно.

В судове засідання позивач та його представник не не з*явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують (а.с. 56).

Представник Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності з урахуванням поданих заперечень проти позову (а.с. 28-31), з яких вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає з наступних підстав. Так, заборгованість відповідача перед позивачем із виплати заробітної плати становить 19 661 гривень 48 копійок, про що надав бухгалтерську довідку. В задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що затримка виплати позивачці ОСОБА_1 заробітної плати сталась не з вини відповідача, а внаслідок скрутного фінансового становища підприємства, відсутності грошових коштів внаслідок зупинення відвантаження виробів підприємства до Російської Федерації, тобто обставин непереборної сили. Крім того, позивачкою ОСОБА_1 при зверненні до суду пропущений тримісячний строк щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні, що визначений ч. 1 ст. 233 КЗпП України, оскільки про порушення своїх прав вона дізналася 04 жовтня 2016 року, до суду звернулася у травні 2017 року та клопотання про поновлення пропущеного тримісячного строку з зазначенням причин позивачкою заявлене не було. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

З*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1 (а.с. 6-7), перебувала у трудових відносинах із Костянтинівським державним науково-виробничим підприємством «Кварсит», з 01 квітня 2015 року займала посаду лаборанта хімічного аналізу 3 розряду, з 01 липня 2016 року - посаду інженера з охорони праці та техніки безпеки, та 03 жовтня 2016 року була звільнена за угодою сторін згідно п. 1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копію трудової книжки АН № 248605 від 01 квітня 2015 року (а.с. 8).

Згідно довідки Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» від 12 червня 2017 року № 3-29 (а.с. 37) загальна сума заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 станом на 12 червня 2017 року за період квітень - листопад 2015 року складає 12848,04 грн., березень - жовтень 2016 року - 6813,44 грн., квітень 2017 року - 284,14 грн., таким чином загальна сума заборгованості з заробітної плати становить 19 945 гривень 62 копійки.

Відповідно до довідки Костянтинівського ДКНВП «Кварсит» № 3-28 від 12 червня 2017 року (а.с. 38) розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 складає 187,45 грн.; довідкою № 1-420 від 27 червня 2017 року відповідачем наведено відомості про кількість фактично відпрацьованих позивачкою у період з 01 квітня 2015 року по 03 жовтня 2016 року днів (а.с. 46), тобто за п*ятиденним робочим графіком.

Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до Постанови КМ України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (надалі Порядок №100) середня заробітна плата звільненого робітника обчислюється виходячи із його заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середньої заробітної за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню як такі, що ґрунтуються на законі.

Посилання відповідача згідно письмових заперечень (а.с. 28-31) на відсутність вини відповідача у затримці виплати позивачеві належних сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, а саме в день його звільнення, що мало місце внаслідок настання та дії форс мажорних обставин, на підтвердження чого надано ОСОБА_2 торгово-промислової палати від 27 травня 2014 року, суд не бере до уваги, оскільки вказаний лист не є Сертифікатом торгово-промислової палати та не являється належним доказом настання обставин непереборної сили (форс-мажору) у відповідності до вимог статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (а.с. 33-36). Крім того, викладені у ОСОБА_2 обставини обмежуються періодом часу 2014 року, тоді як звільнення позивача у справі мало місце 03 жовтня 2016 року.

Крім того, в силу ч.ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи, що на час розгляду даної цивільної справи повний розрахунок із позивачкою, як із звільненим працівником, відповідачем не проведений, що останнім не спростовано, суд не бере до уваги доводи письмових заперечень відповідача в частині пропуску позивачкою ОСОБА_1 тримісячного строку для звернення до суду як такі, що не ґрунтуються на законі.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати станом на 12 червня 2017 року в загальному розмірі 19 945 грн. 62 коп., підтвердженому бухгалтерською довідкою, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період часу з 04 жовтня 2016 року по 10 липня 2017 року включно у розмірі 35 428 гривень 05 копійок із розрахунку: 187,45 грн. (розмір середньоденного заробітку) х 189 робочих днів за п*ятиденним графіком роботи, при цьому зазначену в уточненому позові ОСОБА_1 кількість робочих днів затримки при зазначенні вірного періоду часу (а.с. 52) суд визначає як арифметичну помилку.

В силу ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, - задовольнити.

Стягнути з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі станом на 12 червня 2017 року в розмірі 19 945 гривень 62 копійки, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період часу з 04 жовтня 2016 року по 10 липня 2017 року включно у розмірі 35 428 гривень 05 копійок, а всього 55 373 (п*ятдесят п*ять тисяч триста сімдесят три) гривні 67 копійок.

Стягнути з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» в дохід держави судовий збір у розмірі 553 (п*ятсот п*ятдесят три) гривні 74 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 10 липня 2017 року. Повний текст рішення суду виготовлений 13 липня 2017 року.

Суддя :