Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/602/17
Провадження № 2/391/306/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2017р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря Степанової Л.Г.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Компаніївської селищної ради Кіровоградської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що 28.05.2016 помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилася спадщина, що складається з будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул.Берегова, 5, в смт.Компаніївці, позивач є спадкоємицею першої черги за законом.

При житті її батько отримав рішенням Компаніївської районної ради народних депутатів № 301 від 22 листопада 1990 року «Про надання дозволу на будівництво житлового будинку по ОСОБА_3М.», яким було затверджено дозвіл на будівництво житлового будинку по вул.Комсомольська, 5, Компаніївського району, Кіровоградської області, однак не встиг оформити право власності на своє імя та належним чином зареєструвати право власності на нерухоме майно в органах державної влади.

Як спадкоємиця за законом, вона має право і бажає отримати спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, але відсутність правовстановлюючого документу на будинок робить неможливим оформлення спадщини через нотаріальну контору, у звязку з чим у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено.

Також, зазначає, що інших спадкоємців за законом після смерті її батька крім неї немає.

Просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вул.Комсомольська, 5, Компаніївського району, Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради Кіровоградської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, та письмові заперечення проти позову, в обґрунтування якого зазначив, якщо спадкодавець за життя не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Просив відмовити в задоволенні позову..

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачка є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ОЛ № 484211, виданим відділом ЗАГСу Компаніївського райвиконкому Кіровоградської області від 14.05.1990, актовий запис №36.(а.с.8)

28.05.2016 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ОЛ № 222583, виданим Компаніївським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області від 01.06.2016. (а.с.10).

З копії свідоцтва про шлюб позивача вбачається, що остання зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_5. (а.с.9)

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом досліджено копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 і встановлено, що позивачкою отримано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на спадкове майно, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського призначення та квартири розташованої у м.Кропивницькому, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул.Комсомольська, 5, Компаніївського району, Кіровоградської області постановою приватного нотаріуса Компаніївського РНО ОСОБА_6 відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, який би підтверджував право власності ОСОБА_3В.(а.с.49-113)

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на нерухоме майно є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженій Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 р., яка діяла на території України починаючи з 31.01.1966 року та витратила чинність лише 13.12.95 р. на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 (надалі - Інструкція 1966 р.) реєстрації піддягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності.

Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані (абз. 2 п. 6 Інструкції 1966 р.).

Реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком № 1 (абз. 1 п. 7 Інструкції 1966 р.).

Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих (и. 4 інструкції 1966 р.).

Згідно абз. 1 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року № 7 «право власності на жилий будинок. збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради».

На час будівництва житлового будинку реєстрація провадилась бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих (п. 1 Інструкції 1966 р.).

Рішенням Компаніївської районної ради народних депутатів № 301 від 22 листопада 1990 року «Про надання дозволу на будівництво житлового будинку по ОСОБА_3М.», яким було затверджено дозвіл на будівництво житлового будинку по вул.Комсомольська, 5, Компаніївського району, Кіровоградської області, однак суду не надано доказів того, що побудований будинок був введений в експлуатацію відповідно до чинного на момент завершення будівництва законодавства.

Водночас судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 не ввів в експлуатацію збудований житловий будинок, технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок виготовлений 29 березня 2017 року після смерті ОСОБА_3

Отже, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування, до нього переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Закон України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дозволяє спадкоємцю оформити право власності у разі не оформлення його спадкодавцем в окремому позасудовому порядку.

Крім того, з листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови в завершенні процедури приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємець має право звертатися до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації на ім'я спадкоємця в порядку спадкування, а не права власності на земельну ділянку.

Таким чином, оскільки за життя ОСОБА_3 не здійснив державну реєстрацію права власності на житловий будинок, тобто не набув право власності в розумінні ст.1218 ЦК України, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою: вул.Комсомольська, 5, Компаніївського району, Кіровоградської області, не може входити до складу спадщини та успадковуватися спадкоємицею, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

У звязку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачкою при зверненні до суду витрати у виді судового збору в розмірі 774,19 гривні відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_2 до Компаніївської селищної ради Кіровоградської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 23.10.2017.

Суддя В.С.Червонописький