Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-101/99
Провадження № 4-с/553/39/2017
У Х В А Л А

Іменем України

02.11.2017 рокум. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 в порядку ст. 383 ЦПК України на дії державного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2

Скаржник вказує, що 17.10.2017 року керуючись п. 5 ст. 37 та п. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" він подав заяву на повторне відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-101/99 від 14.02.2008 року, але йому умисно, з порушенням законодавства відмовлено, посилаючись на те, що ним не сплачено авансовий внесок в розмірі 6400 грн., що ускладнює його фінансове положення при розмірі пенсії 1450 грн. 00 коп. В заяві він вказав, що згідно п. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" при виконанні рішень Європейського суду авансовий внесок не сплачується. Виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року зазначено в п. 48 рішення Європейського суду від 18.11.2012 року становить вжиття державою додаткових заходів індивідуального характеру. Згідно Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду" в Главі 3 зазначено, що до виконання рішення Європейського Суду відноситься і вжиття державою додаткових заходів індивідуального характеру ст. ст. 10-12.

Просить суд визнати умисно незаконними дії по відмові у відкритті виконавчого провадження по виконанню рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року, які тягнуть за собою не виконання п. 48 рішення Європейського суду в частині не виконання державою додаткових заходів індивідуального характеру та зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження по виконанню рішення Ленінського районного суду.

Ухвалою суду від 31.10.2017 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, посилаючись на наступне.

Зі змісту скарги ОСОБА_1 вбачається, що вона подана в порядку ст. ст. 383-387 ЦПК України.

Як встановлено в ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, імя та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, імя та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Натомість скарга ОСОБА_1 оформлена без додержання вищезазначених норм законодавства, оскільки в ній не вказано повне найменування боржника, його місцезнаходження (для юридичних осіб); реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно розяснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07.02.2014 року, якщо скарга за формою і змістом не відповідає вимогам, встановленим законом, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Заявнику надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія ухвали від 31.10.2017 року отримана ОСОБА_1 власноруч 01.11.2017 року, що підтверджується особистим написом та підписом на супровідному листі, а 02.11.2017 року на виконання вказаної ухвали до суду надійшла його скарга.

З отриманих судом документів вбачається, що скаржник подав скаргу в новій редакції в якій на усунення недоліків вказав реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина), зазначив посилання на порушену норму закону та виклав обставин, якими обґрунтовує свої вимоги.

Інші ж недоліки, зазначені в ухвалі суду від 31.10.2017 року, скаржником фактично не усунуто, що не може бути визнане належним виконанням ухвали суду, у звязку з чим приходжу до висновку про необхідність повернення скарги заявнику з розясненням права на повторне звернення до суду з аналогічною скаргою після усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження та зобовязання вчинити дії - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3