Номер провадження 2/754/3070/17
Справа №754/1475/17
РІШЕННЯ

Іменем України

29 червня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі - Ленській Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання членом сім'ї наймача, визнання права користування жилим приміщенням, зобов'язання укласти договір найму жилого приміщення та за зустрічним позовом Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, 3-тя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про виселення,,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила визнати її членом сім'ї наймача квартири АДРЕСА_1 у м Києві - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати за позивачем право користування квартирою АДРЕСА_1, зобов'язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» укласти з позивачем договір найму квартири АДРЕСА_1 у м Києві. Свої вимоги мотивувала тим, що є племінницею померлої ОСОБА_2, з 2014 року постійно з нею проживала, вели спільне господарство, а тому як член сім'ї наймача має право продовжувати користуватися спірною квартирою, а також на укладення договору найму.

Деснянська районна в м. Києві державна адміністраціязвернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просила виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 у м Києві, без надання іншого жилого приміщення. Представник Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації мотивував ти, що спірна квартира не приватизована, належить до державного житлового фонду, ОСОБА_1 займає її самовільно, без будь-яких правовстановлюючих документів.

В судовому засіданні ОСОБА_1, її представник ОСОБА_3 первинний позов підтримали, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Представник Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» в судовому засіданні просив позов ОСОБА_1 залиши без задоволення, зустрічний позов Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації задовольнити.

Представник Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні просив позов ОСОБА_1 залиши без задоволення, зустрічний позов по ОСОБА_1 про виселення задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

01.03.1984 ОСОБА_2 отримала ордер № 43062 на вселення до квартири АДРЕСА_1 у м Києві.

Згідно свідоцтва про смерть від 02.05.2016, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

З по квартирної картки вбачається, що на момент смерті ОСОБА_2 в спірній квартирі була зареєстрована лише вона.

06.05.2016 ОСОБА_2 була знята з реєстрації за вказаною адресою.

Згідно позовної заяви, ОСОБА_1 стверджує, що протягом останніх трьох років (з 2014) постійно проживала разом із своєю тіткою ОСОБА_2 у спірній квартирі, атому як член її сім'ї має право користуватися спірним житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

У відповідності до ч.1 ст. 106 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь - якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

З наданих ОСОБА_1 документів вбачається, що остання є кровною родичкою (племінницею) померлої ОСОБА_2, однак кровна спорідненість не є підставою для автоматичного визнання особи членом сім'ї кровного родича.

Як вбачається з правової позиції Верховного суду України (постанова Верховного Суду України від 11 липня 2012 року № 6-60цс12) у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР). У разі вселення особи до жилого приміщення за договором піднайму, вона не набуває самостійного права користування цим приміщенням, якщо не буде встановлено, що ця особа вселилася як член сім'ї наймача. При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 не надано достатніх доказів про будь які правові підстави проживання нею у квартирі АДРЕСА_1 у м Києві.

Крім того суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на квитанції про оплату комунальних послуг, оскільки такі виписані на прізвище ОСОБА_2, у зв'язку із чим, суд позбавлений можливості встановити ким саме та за які кошти були сплачені комунальні послуги, так як квитанції не підписані платником.

Допитані в судовому засідання свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що знали померлу ОСОБА_2 та періодично бачили позивачу, яка є племінницею ОСОБА_2 Додатково свідки підтвердили факт проживання позивача ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 після сестрі ОСОБА_2

З наданих ОСОБА_1 квитанцій також вбачається, що комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 у м Києві сплачувалися із розрахунку на одну проживаючу особу.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги факт того, що ОСОБА_1 не доведено правових підстав проживання нею у квартирі АДРЕСА_1 у м Києві, а самі лише твердження про те, що вона була членом сім'ї ОСОБА_2, яка є наймачем вищевказаної квартири не дають підтмав в важати, що вона набула права користування спірною квартирою. Крім того, позивачем не доведено її участь в утриманні спірної квартири.

Статтею 61 ЖК передбачається, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до ч.1 ст. 781 ЦК України договір найму житлового приміщення в квартирі АДРЕСА_1 у м Києві припинив дію у зв'язку зі смертю ОСОБА_2 Доказів наявності домовленості про збереження сили договору найма в зв'язку зі смертю наймача суду не надано.

Згідно ч.2 ст. 99 ЖК УРСР у разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Положеннями ст. 109 ЖК Української РСР передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 99 ЖК Української РСР піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом,

- в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Оскільки в зв'язку зі смертю ОСОБА_2 припинена дія договору найму жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_1 у м Києві, що є підставою для виселення ОСОБА_1 без надання іншого жилого приміщення, згідно ч.2 ст. 99 ЖК Української РСР в судовому порядку, тому позовні вимоги Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації підлягають задоволенню.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, з ОСОБА_1 на користь Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, ст. 99 ЖК Української РСР, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання членом сім'ї наймача, визнання права користування жилим приміщенням, зобов'язання укласти договір найму жилого приміщення залишити без задоволення.

Позовну заяву Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, 3-тя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

.