Справа № 363/2748/15-ц Головуючий у І інстанції Котлярова І. Ю.
Провадження № 22-ц/780/2529/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 21.06.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_5 Аваль» в особі Київської регіональної дирекції про розподіл спільного неподільного майна подружжя і грошових зобовязань, визнання права особистої приватної власності та стягнення суми компенсації,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом в якому просив визнати за ним право особистої приватної власності на житловий будинок за адресою: вул. Річна. 85 в с. Демидів, Вишгородського району київської області, вартістю 140409 грн.. зі стягненням на користь відповідача ОСОБА_3 грошової компенсації у розмірі 70204,50 грн., легковий пасажирський автомобіль «Мерседес Бенц», 2001 випуску, д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 80000,00 грн., зі стягненням на користь відповідача ОСОБА_3 грошової компенсації у розмірі 40000,00 грн., вантажний автомобіль «Фольксваген», 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 100000,00 грн., зі стягненням на користь відповідача ОСОБА_3 грошової компенсації у розмірі 50000,00 грн., земельну ділянку розміром 0,2145 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: вул. Річна, 85, с. Демидів Вишгородського району Київської області, кадастровий номер :05:231:0167, ринковою вартістю 344000,00 грн., матеріали та обладнання, які були використані при будівництві гаража з підвалом та мансардою на присадибній ділянці за адресою вул. Річна, 85, с. Демидів, Вишгородського району Київської області у загальному розмірі 392915,00 грн., стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача грошову компенсацію у розмірі 418090,16 грн., у тому числі 22500,00 грн. 1/2 частини зроблених у житловому будинку покращень, 395590,16 грн. 1/2 частини сплаченої суми кредиту.

До початку розгляду справи по суті, позивач змінив предмет позову, в обґрунтування якого вказав, що він з відповідачкою з 21.11.1992 року до 10.09.2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі, під час якого в них народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак сторони з 2010 року фактично проживають окремо. 09.11.2012 року позивач та третя особа ОСОБА_4 уклали шлюб, від якого народилися діти ОСОБА_4 Ніколь, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Подільського районного суду м. Києва позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» про поділ майна, задоволено частково. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на: ? частину квартири АДРЕСА_1; на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Річна, 85 в с. Демидів Вишгородського району Київської області; на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,2145 га для обслуговування житлового будинку по вул. Річна, 85 в с. Демидів Вишгородського району Київської області; на 1/2 частину вантажного фургону «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_3 та на 1/2 частину автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1. В іншій частині позову щодо визнання права власності на 1/2 частину незавершеного будівництва та не введеного в експлуатацію господарську будівлю, що знаходиться по вул. Річна, 85 в с. Демидів, Вишгородського району Київської області та щодо визнання права власності на 1/2 частину приватного підприємства «Інструмент і стиль», яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 відмовлено. 08.11.2007 року між ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/95-04/612М, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 споживчий кредит за рахунок коштів Європейського Банку Реконструкції та Розвитку в сумі 100000,00 доларів США із сплатою 15,4 відсотків річних строком на 84 місяці та договір іпотеки ВКВ № 144205, згідно якого у випадку невиконання позивачем кредитного договору банк забезпечив до нього вимогу шляхом отримання задоволення за рахунок заставленого майна, а саме квартири АДРЕСА_2. Відповідно до чинного законодавства відповідачем ОСОБА_3 було надано письмову згоду дружини на укладання вищевказаних договорів. Кошти, що надані в кредит були використані на купівлю будинку з надвірними будинками по вул. Річна, 85 в с. Демидів Вишгородського району Київської області та оформлення земельної ділянки під будинком, які є обєктом спільної сумісної власності. Оскільки вказаний кредитний договір позивач укладав за згодою відповідача, з метою купівлі будинку з надвірними будинками, то обовязок по поверненню спільно набутого перед ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» боргу, який є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, має бути покладено на позивача та відповідача в рівних долях, а саме стягнення суми за рішенням суду від 23.04.2014 року, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» кошт в сумі 141846,39 доларів США. Після фактичного припинення шлюбних відносин, спільного проживання та ведення спільного господарства з відповідачем, позивачем особисто за період з 28.01.2011 року по 28.02.2013 року була частково сплачена заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 42381,36 доларів США. Тобто позивач частково особисто сплатив боргові зобовязання, які вважає спільною сумісною власністю подружжя, і він як солідарний боржник має право на зворотну вимогу до відповідача за вирахування його частки боргу. У звязку з цим та з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд визнати спільно набутим перед ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», в особі Київської регіональної дирекції, борг у розмірі 141846,39 доларів США, що еквівалентно 3659636,09 грн. спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 1/2 частину сплачених ним на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», в особі Київської регіональної дирекції, кредитних зобовязань за кредитним договором від 08.11.2007 року № 014/95-04/612М, що становить 21190,68 доларів США, що еквівалентно 546719,54 грн..

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02 березня 2017 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вважає, що у звязку з тим, що він частково особисто сплатив боргові зобовязання, які є спільною сумісною власністю подружжя, він має право на зворотну вимогу до відповідача за вирахуванням його частки боргу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо витрачання отриманих кредитних коштів в інтересах сімї, у звязку з чим позовні вимоги про розподіл спільного неподільного майна подружжя і грошових зобовязань, визнання права особистої приватної власності та стягнення суми компенсації не підлягають задоволенню.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 21.11.1992 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління у м. Киві, актовий запис № 1790 (т.1 ас.с.13), який 10.09.2012 року було розірвано відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва (т.1 а.с.12) та в якому зазначено, що сторони з 2010 року спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. В шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

31 серпня 2007 року між ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 (т.1 а.с.20).

08 листопада 2007 року між ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/95-04/612М, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 споживчий кредит за рахунок коштів Європейського Банку Реконструкції та Розвитку в сумі 100000,00 доларів США зі сплатою 15,5 % річних, строком на 84 місяці (т.1 а.с.24).

08 листопада 2007 року між ВАТ «ОСОБА_12 Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки на квартиру № 24, що знаходиться на проспекті Сводоби, 3 в м. Києві, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 014/95-04/612М від 08 листопада 2007 року (т.1 а.с.26-28).

09 листопада 2007 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в с. Демидів, вул. Річна, 85, Вишгородського району Київської області, який посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу ОСОБА_14 Відповідно до умов вказаного договору продаж житлового будинку з надвірними будівлями за домовленістю сторін вчинено за 40492 гривні, які продавець отримав від покупця до підписання даного договору(т.1 а.с.21).

Згідно розписки, засвідченої секретарем виконкому Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 27.07.2016 року, ОСОБА_13 зазначив, що отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 68 000,00 доларів США за продаж будинку з надвірними будівлями та будівельних матеріалів для їх ремонту та облаштування за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Демидів, вул. Річна, 85 (т.3 а.с.67,90).

Відповідно до акту підтвердження спільного проживання від 18.06.2015 року вбачається, що власники та мешканці житлових будинків по вулиці Річна у селищі Демидів підтвердили, що ОСОБА_2 з 2010 року проживає у житловому будинку №85 по вул.Річна зі своєю дружиною ОСОБА_4, громадянку ОСОБА_3 вони у цьому будинку ніколи не бачили (т.1 а.с.19).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 0,2145 га в с. Демидів, Вишгородського району. Київської області по вул. Річна, 85 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :05:231:0167, виданого на підставі рішення Демидівської сільської ради № 33-2-21-5 від 21 лютого 2008 року (т1 а.с.23).

Згідно наданого до суду акту виконаних робіт 32-а/08 від 30.04.2008 року ТОВ «АТЗ-Сервіс» (виконавець) проводив ремонтні роботи у житловому будинку в період з 02.01.208 року по 30.04.2008 року, за адресою: АДРЕСА_4, де замовником був ОСОБА_2, який сплатив 149750 гривень (т.3а.с.15). Згідно даного акту зазначено спільну вартість як ремонтних робіт, так і встановлених предметів, ванної, раковини, дверей, кухні.

Відповідно до ч. 4 та з ст. 65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

На підставі ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до П.24 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України від 21.12.2007р. Х2І1 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції дослідив всі докази наявні в матеріалах справи разом з цим дав невірну оцінку їм. Так суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що кредитні кошти отримані позивачем у банку в розмірі 100000,00 доларів США, позивач отримав, як фізична особа підприємець на придбання земельної ділянки та використав їх не на потреби сімї, такі висновки спростовуються кредитним договором в якому позивач зазначений як фізична особа , а не підприємець, також в договорі зазначено, що кошти видані на споживчі цілі. Крім того на наступний день після укладання кредитного договору позивачем був придбаний житловий будинок ,85 в с . Демидів, вул. Річна, Вишгородського району Київської області, який в подальшому при розподілі майна подружжя був поділений по 1/2 частині між сторонами.

З копій квитанцій про погашення позики за кредитним договором, вбачається, що ОСОБА_2 повернув кредитну заборгованість на суму 42 381,36 доларів США (т.1 а.с.173- 185). Відповідно до довідки наданої Димерським відділенням Київської регіональної дирекції «ОСОБА_5 Аваль» станом на 08.04.2016р. курс Національного банку української гривні до долара США становить 1 долар 25,8 гривень (т.1 а.с.199).

Відповідно до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Така правова позиція зазначена у Постанові судової палати у цивільних справах Верховного ОСОБА_1 України від 27.04.2016р. по справі №6-486цс16, де передбачено: «Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя. якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. У подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержаний за рахунок останніх автомобіль, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов'язання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники».

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити з того, що отримані кредитні кошти позивачем були витрачені на потреби сімї, позивач після припинення сімейно шлюбних відносин сплатив частину боргу в розмірі 42381,36 доларів США за кредитним договором, отже має права на стягнення з відповідача 1/2 частини сплаченого боргу в розмірі 21190,68 доларів США, що еквівалентно 546719,54 грн..

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача сплаченого позивачем боргу по кредитному договору в розмірі 21190,68 доларів США, що еквівалентно 546719,54 грн..

Також встановлено, що 09 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 210431, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народились діти ОСОБА_4 Ніколь Вікторівна, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1 а.с.14,15).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23.04.2014 року позов ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Київської регіональної філії ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» кошти в сумі 141 846,39 доларів США та в рахунок стягнення коштів, звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 68,50 кв.м., житловою площею 41,60 кв.м., шляхом передачі ПАТ «ОСОБА_16 Аваль», в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» право на продаж предмета іпотеки. Дане рішення набрало законної сили 23 квітня 2014 року.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» про поділ майна, задоволено частково. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_5; на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Річна, 85 в с. Демидів Вишгородського району Київської області; на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,2145 га для обслуговування житлового будинку по вул. Річна, 85 в с. Демидів Вишгородського району Київської області; на 1/2 частину вантажного фургону «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_3 та на 1/2 частину автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1. В іншій частині позову щодо визнання права власності на 1/2 частину незавершеного будівництва та не введеного в експлуатацію господарську будівлю, що знаходиться по вул. Річна, 85 в с. Демидів, Вишгородського району Київської області та щодо визнання права власності на 1/2 частину приватного підприємства «Інструмент і стиль», яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 відмовлено. Рішення набрало законної сили 09.12.2015 року.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання спільно набутим перед ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», в особі Київської регіональної дирекції, боргу у розмірі 141846,39 доларів США, що еквівалентно 3659636,09 грн. спільною сумісною власністю подружжя, не підлягають задоволенню, оскільки обраний спосіб захисту права, позивачем не передбачений ст. 16 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 02 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ? частину сплачених на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», в особі Київської регіональної дирекції, кредитних зобовязань за кредитним договором від 08.11.2007 року №014/95-04/612М, що становить 21190.68 доларів США, що еквівалентно 546719,54 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 8201,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: