Справа № 222/613/17
Провадження 2/222/271/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року Володарський районний суд Донецької області

у складі: Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

при секретарі Болбат Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське цивільну справу за позовом заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Донецької області та ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі та додаткової угоди недійсними ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач заступник керівника Волноваської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, звернувся до суду з даним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, вказуючи, що на підставі розпорядження голови Володарської районної державної адміністрації Донецької області № 809 від 25.12.2012 року державною адміністрацією з відповідачем ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки від 27.12.2012 року, згідно з яким відповідачу надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 20,2577 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Володарської селищної ради Володарського району Донецької області. Згідно п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 20,2577 га становить 505176,21 грн. та згідно п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем в розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказаний договір оренди зареєстровано реєстраційною службою Володарського районного управління юстиції Донецької області 19.04.2013 року за № 1719869. Також, зазначає, що 28.11.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 27.12.2012 року, відповідно до якої, останні обумовили розмір сплати орендної плати та внесли зміни до пункту 9 договору. Так, п. 9 викладено в новій редакції, а саме: орендна плата сплачується орендарем в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно інформації відділу Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі Донецької області від 24.05.2017 року нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки не проводилась. Крім цього, відповідно до інформації ОСОБА_1 районної ради Донецької області від 23.05.2017 року рішення про затвердження технічної документації із встановлення нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 20,2577 га, яку передано в оренду відповідачу ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не приймалися. Таким чином, зазначає, що вищевказаний договір оренди землі від 27.12.2012 року суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним, оскільки він укладений з порушенням приписів ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель», ст.ст. 15, 21 ЗУ «Про оренду землі», а саме розмір орендної плати було визначено без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обовязковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Просить визнати недійсними договір оренди землі укладений 27.12.2012 року між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією Донецької області та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки загальною площею 20,2577 га з кадастровим номером :04:000:1540 вартістю 885261,49 грн. (станом на 21.08.2017 року згідно експертної грошової оцінки), яка знаходиться за межами населених пунктів на території ОСОБА_1 селищної ради Нікольського району Донецької області, для сінокосіння, зареєстрований реєстраційною службою Володарського районного управління юстиції Донецької області 19.04.2013 року за № 1719869, а також додаткову угоду від 28.11.2014 року та припинити їх дію на майбутнє. Також, просив судові витрати у вигляді судового збору стягнути з відповідачів на користь Прокуратури Донецької області.

Прокурор, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам, з урахуванням уточнень, підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Суду також пояснив, що в ході вивчення прокуратурою стану законності рішень, прийнятих органами державної влади та місцевого самоврядування при розпорядженні землями сільськогосподарського призначення, встановлено, що на підставі розпорядження голови Володарської районної державної адміністрації Донецької області від 25.12.2012 року, останньою з відповідачем ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки від 27.12.2012 року, згідно з яким відповідачу надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 20,2577 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Володарської селищної ради Володарського району Донецької області. Також, 28.11 2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 27.12.2012 року, відповідно до якої було внесено зміни до п. 9 договору та він був викладений в новій редакції, а саме: орендна плата сплачується орендарем в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Проте, вищевказаний договір оренди землі від 27.12.2012 року суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки розмір орендної плати було визначено без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обовязковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, а тому договір з додатковою угодою підлягають визнанню недійсними.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання не зявився. Надав суду письмове клопотання та письмові пояснення на позовну заяву, в яких просив позовні вимоги Волноваської місцевої прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області задовольнити та справу розглянути без представника управління.

Представники відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час розгляду справи позов визнали частково. Суду пояснили, що дійсно 27.12.2012 року між державною адміністрацією та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого відповідачу було надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 20,2577 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Володарської селищної ради Володарського району Донецької області. Проте, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передається в оренду, не входить до вичерпного переліку істотних умов договору оренди землі, встановленого ч.1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», а тому невизначеність нормативної грошової оцінки земельних ділянок у спірному договорі не породжує юридичних наслідків та не зумовлює їх недійсність. В той же час, ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель» передбачає, що для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності обовязково слід провести нормативну грошову оцінку земельної ділянки. В звязку з чим, в подальшому слід вчинити дії спрямовані на приведення правочину до вимог закону, а саме визначити нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка передана в оренду, та укласти додаткову угоду, якою внести зміни до спірного договору із зазначеного питання. Крім цього, просили судові витрати у вигляді судового збору стягнути з відповідача ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні 05.10.2017 року позов не визнали та заперечували проти його задоволення. Представник також надав суду письмові заперечення в яких зазначив що на підставі розпорядження голови Володарської районної державної адміністрації Донецької області № 809 від 25.12.2012 року державною адміністрацією з відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 27.12.2012 року, згідно з яким останньому надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 20,2577 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Володарської селищної ради Володарського району Донецької області. Згідно п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 20,2577 га становить 505176,21 грн. та згідно п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем в розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 28.11.2014 року було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 27.12.2012 року, відповідно до якої, внесено зміни до пункту 9 договору. Так, п. 9 викладено в новій редакції, а саме: орендна плата сплачується орендарем в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Також зазначив, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки не є істотною умовою договору оренди земельної ділянки та на момент вчинення правочину нормативну грошову оцінку відповідної земельної ділянки вже було проведено та відповідно встановлено розмір орендної плати, підтвердження цього є п.5 та п.9 договору оренди землі. Отже, при укладенні спірного договору оренди не було порушено норм ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель», ст.ст. 15, 21 ЗУ «Про оренду землі», а тому підстав для визнання оскаржуваного правочину недійсним не має. Крім цього, договір оренди було укладено на підставі розпорядження голови Володарської райдержадміністрації, а отже без скасування вказаного рішення у встановленому законом порядку відсутні правові підстави для визнання договору оренди та додаткової угоди до нього недійсними. Також, вказує, що відповідач є законослухняним громадянином, він сплачував та сплачує орендну плату, згідно з договором оренди землі від 27.12.2012 року відповідно до наявної у нього нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку вважав дійсною до розгляду цієї справи. Ніяких претензій до нього зі сторони орендодавця до нього не надходило. В задоволенні позову просив відмовити.

Проте, в наступні судові засідання відповідач та його представник не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача адвокат ОСОБА_6 двічі надала суду письмові заяви про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю в іншому процесі, проте належні докази, підтверджуючі поважність причин її неприбуття в судове засідання, суду надані не були. Суд розцінює зазначені дії, як процесуально неналежні та спрямовані на затягування розгляду справи, в звязку з чим, враховуючи також положення ч.2 ст. 169 ЦПК України, згідно якої обовязок забезпечення явки свого представника покладено на сторону, суд розглянув справу без участі відповідача та його представника.

Також визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутність незявившегося представника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Вислухавши пояснення сторін, розглянувши письмову заяву представника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, письмові заперечення представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, тому недотримання законодавства при передачі у користування земельних ділянок порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель.

Відповідно до п.2 ст. 121 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладається обовязок представляти інтереси держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є обовязковим.

Згідно ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація нормативно грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Судом встановлено і це не заперечується сторонами, що 27.12.2012 року між Володарською районною державною адміністрацією Донецької області та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі зареєстрований реєстраційною службою Володарського районного управління юстиції Донецької області 19.04.2013 року за № 1719869, а також 28.11.2014 року укладено договір про внесення змін до договору оренди землі від 27.12.2012 року укладений 28.11.2014 року між тими самими сторонами.

Як встановлено судом, що при укладенні договору оренди земельної ділянки між Володарською районною державною адміністрацією Донецької області та ОСОБА_2 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, фактично не проводилась, технічна документація не складалась та не затверджувалась, що підтверджується повідомленням Відділу у ОСОБА_1 районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 24.05.2017 року за № 10-5-0.30-105/107-17 (а.с. 25) та повідомленням ОСОБА_1 районної ради Донецької області від 23.05.2017 року № вх.359/01-8 (а.с.26).

Приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а договір в цій частині суперечить приписам чинного законодавства.

Отже, спірний договір укладено з порушенням норм ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», ст.ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі», а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обовязковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Оскільки орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у звязку з недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законодавством порядку.

Крім того, в ухвалі суду касаційної інстанції у цивільній справі № 6-22189св12 висловлено правову позицію про те, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться обовязково у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, що передбачено ст. 13 Закону України «Про оцінку земель». При цьому, суд касаційної інстанції зазначив, що оскільки орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у звязку з недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину передбаченого законом порядку.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним судом України в постановах від 08.04.2015 року у справі № 3-41гс15, від 20.05.2015 року у справі № 3-70гс15, від 01.07.2015 року у справі 916/1736/14, від 11.05.2016 року у справі № 6-824цс16.

Відповідно до ст. 211 ЗК України наслідком укладення угод з порушенням законодавства є визнання такої угоди судом недійсною.

Статтями 203, 228 ЦК України передбачено, що правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним, а тому, при таких обставинах, договір визнається недійсним.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірний договір оренди землі не відповідає вимогам законодавства, а тому позовні вимоги заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області, який діє в інтересах держави, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому слід визнати недійсними договір оренди землі від 27.12.2012 року укладений між Володарською райдержадміністрацією Донецької області та ОСОБА_2 зареєстрований реєстраційною службою Володарського районного управління юстиції Донецької області 19.04.2013 року за № 1719869, а також договір про внесення змін до договору оренди землі від 27.12.2012 року укладений 28.11.2014 року між Володарською райдержадміністрацією Донецької області та ОСОБА_2

Між тим слід зазначити, що суд не бере до уваги ствердження сторони відповідача в обґрунтування своїх заперечень, оскільки вони жодним чином не спростовують встановлений судом факт, що на момент укладення договору оренди земельної ділянки нормативно грошова оцінка земельної ділянки не була проведена та затверджена у встановленому законом порядку, що є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Також судом не беруться до уваги доводи сторони відповідача в обґрунтування своїх заперечень, щодо неможливості визнання угоди недійсною при наявності чинного відповідного розпорядження голови Володарської райдержадміністрації на підставі якого спірну угоду було укладено, оскільки наявність зазначеного розпорядження не спростовує висновків суду та не є підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, у виді судового збору в розмірі 1600 грн., а саме пропорційно по 800 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57-61, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 202, 203, 210, 215, 792 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про оцінку земель», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Донецької області та ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі та додаткової угоди недійсними - задовольнити.

Визнати недійсними договір оренди землі від 27.12.2012 року укладений між Володарською районною державною адміністрацією Донецької області та ОСОБА_2 зареєстрований реєстраційною службою Володарського районного управління юстиції Донецької області 19.04.2013 року за № 1779869, а також договір про внесення змін до договору оренди землі від 27.12.2012 року укладений 28.11.2014 року між Володарською районною державною адміністрацією Донецької області та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 районної державної адміністрації Донецької області на користь прокуратури Донецької області (ідентифікаційний код юридичної особи 25707002, юридична адреса: вул.Університетська, 6 м. Маріуполь, Донецька область, 87500, розрахунковий рахунок № 6251, Держказначейська служба України, МФО 820172, отримувач прокуратура Донецької області) судові витрати у виді судового збору в розмірі 800 (вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь прокуратури Донецької області (ідентифікаційний код юридичної особи 25707002, юридична адреса: вул. Університетська, 6 м. Маріуполь, Донецька область, 87500, розрахунковий рахунок № 6251, Держказначейська служба України, МФО 820172, отримувач прокуратура Донецької області) судові витрати у виді судового збору в розмірі 800 (вісімсот) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Подліпенець