Справа № 211/2178/17
Провадження № 2/211/1471/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 липня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

при секретарі Польчик Л.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

у відсутність:

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником будинку №31 по вулиці Березнева у м. Кривому Розі.

У даному будинку проживає він разом з дружиною ОСОБА_1 та сином ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_3, є зареєстрованим у вказаному будинку, однак не проживає у ньому з 2010 року, не сплачує рахунки за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе витрат по утриманню житла, тому просить суд визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком розташованим за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Березнева, буд.№31, та зняти його з реєстраційного обліку у будинку.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, його представник ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала покладаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком розташованим за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Березнева, буд.№31, та зняти його з реєстраційного обліку у будинку.

Відповідач ОСОБА_5 в судове зсідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, підтвердженням чого є оголошення у засобах масової інформації - газета «Вісті Придніпровя», сторінка 6 «оголошення» від 04.07.2017 року № 50 (1849).

Вислухавши представника позивача ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 03.04.1999 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, та зареєстрованим в реєстрі за № 1-920 позивач ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_7 житловий будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Березнева, буд. № 31. 08.04.1999 року відповідно до договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, та зареєстрованим в реєстрі за № 1-971 ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0.0646 га., що знаходиться за вказаною адресою, у звязку з чим набув права власності на дане нерухоме майно, яке було зареєстроване у Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації 05.04.1999 року, номер запису в реєстрову книгу № 206 стор. 288 запис 46188.

На теперішній час в належному позивачу житловому будинку є зареєстрованим ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з довідки голови квартального (вуличного) комітету № 4 та будинкової книги,однак за вказаною адресою відповідач ОСОБА_3 не проживає ( а.с. 8, 11-13).

В матеріалах справи міститься Акт складений мешканцями сусідніх будинків по вул. Березнева м. Кривого Рогу ( а.с. 6), із змісту якого випливає, що ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2010 року .

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили факт не проживання відповідача ОСОБА_3, у житловому будинку № 31 по вул. Березнева м. Кривого Рогу з 2010 року по даний час.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Наявність реєстрації ОСОБА_3 у вказаному житловому будинку позбавляє можливості позивача та інших членів сім`ї здійснювати право власності у повному обсязі.

Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у будинку № 31 по вул. Березнева м. Кривого Рогу з 2010 року по даний час.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_3, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме спірним житловим будинком, розташованим за вказаною адресою.

Однак позов в частині примусового зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку у даному спірному житловому задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

Таким чином рішення суду про визнання відповідача, таким що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком № 31 по вул. Березнева м. Кривого Рогу є підставою для зняття відповідача з реєстрації.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 213,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Березнева, будинок №31.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10