Ухвала

іменем україни

25 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2017 року,

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, треті особи: КП ОМБТІ та РОН, приватний нотаріус Орзіх Вікторія Марківна, приватний нотаріус Гребенюк Ірина Миколаївна, про визнання договорів недійсними,

за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_11, до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, виселення, зняття з реєстраційного обліку, усунення перешкод у користуванні власністю,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, третіх осіб без самостійних вимог: КП ОМБТІ та РОН, приватних нотаріусів Орзих В.М., Гребенюк І.М. про визнання договорів не дійсними.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, діючи від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_2 звернулися з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, виселення, зняття з реєстраційного обліку, усунення перешкод у праві власності.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 червня

2006 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

У лютому 2017 року не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2, ОСОБА_3 оскаржили його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 квітня 2017 року у відкритті апеляційного провадження на рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 червня 2006 року відмовлено на підставі ч. 3

ст. 297 ЦПК України.

У травні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржили ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 квітня 2017 року в касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 квітня 2017 року.

У серпні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно оскаржили рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 червня 2006 року в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 червня 2006 року відмовлено на підставі положень п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2017 року та направити справу до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Одночасно до касаційної скарги додано клопотання в якому скаржники ставлять питання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, зокрема на те, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2017 року скаржники отримали лише

04 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у разі пропущення встановленого законом строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від

11 вересня 2017 року підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску є поважними.

Однак, у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 червня 2006 рок, суд апеляційної інстанції виходив із положень п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 квітня 2017 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від

20 червня 2006 року на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі також у випадках, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції на підставі положень п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України дійшов до правильного висновку про відмову у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від

20 червня 2006 року, поданої 18 серпня 2017 року.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2017 року всправі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, треті особи: КП ОМБТІ та РОН, приватний нотаріус Орзіх Вікторія Марківна, приватний нотаріус Гребенюк Ірина Миколаївна, про визнання договорів недійсними за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_11, до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, виселення, зняття з реєстраційного обліку, усунення перешкод у користуванні власністю, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І.Євтушенко