У Х В А Л А

25.10.2017 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю. перевіривши заяву ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана заява ОСОБА_1, що зареєстрована канцелярією суду як позовна заява.

Вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 119 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Разом з чим, позивачем не надано доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, в тому числі протиправності дій державної виконавчої служби, а також будь-якої відмови державного виконавця у знятті арешту з автомобіля.

Крім того, заявником не конкретизовані вимоги, оскільки зі змісту заяви вбачається про наявність двох постанов державного виконавця від 10.11.2016 року та від 09.12.2011 року, однак в прохальній частині остання просить звільнити майно з-під арешту, що накладений згідно постанови від 10.11.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України» встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру поданої фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,тобто 640 грн.

17.10.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області складено акт № 142 про те, що під час розкриття конверта, який надійшов поштою від ОСОБА_1 відсутні додатки вказані в заяві, а саме квитанція про сплату судового збору.

Відповідно п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року № 3 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

В супереч цьому позивачем додано до позовної заяви ксерокопію квитанції про сплату судового збору в розмір 640 грн., що не може бути належним доказом його сплати.

Крім того, звертаючись до суду із заявою про звільнення майна з-під арешту, позивач ОСОБА_1 не конкретизувала форму її звернення до суду, а саме: з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту, чи заявою в межах конкретної цивільної справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 5 ст. 121 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, третя особа: ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту - залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3