Справа № 2/331/836/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа : Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном.

В обґрунтування позову зазначено, що вона є власницею квартири № 92 в будинку №57 «а» по вул. Поштова (до перейменування вул. Горького) в м. Запоріжжі, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2017 року, №628, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4

В цій квартирі зареєстровано місце проживання попередніх власників, а саме: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідачі після укладення договору купівлі-продажу зобовязані були в добровільному порядку зняти своє місце реєстрації в цій квартирі. Однак, фактично вони цього не зробили і не вчиняють жодних дій спрямованих на це.

ОСОБА_1 вважає, що своєю бездіяльністю відповідачі створюють їй перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою.

На підставі викладеного, просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування зазначеною квартирою.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просив суд їх задовольнити на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, кожен в окремості, в судове засідання не зявилися, але надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що проти позову не заперечують.

Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Управління державної реєстрації фізичних осіб у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву про відсутність заперечень проти позову та про розгляд справи без його участі.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги письмі заяви представників позивача та 3-ї особи, відповідачів, кожного в окремості, приходить до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2017 року, №628, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №84002925 від 31.03.2017 року АДРЕСА_2 (до перейменування вул. Горького) в м. Запоріжжі належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 6-7)

Згідно відповіді №04-07/4/5-143 від 28.03.2017 року на запит від 14.03.2017 року №39/01-16 за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9)

Відповідно до п. 15 договору купівлі-продажу від 31.03.2017 року продавці зобовязались у строк до 07.04.2017 року зняти з реєстраційного обліку осіб, які в ній зареєстровані.

Фактично відповідачі не знялись з реєстрації в квартирі, яку вони продали за договором купівлі-продажу від 31.03.2017 року, про що вони не заперечували у своїх заявах про визнання позову.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Обєктом права власності може бути згідно ст.ст. 379, 382 ЦК України квартира.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник власника житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Внаслідок укладення договору купівлі - продажу квартири № 92 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 втратили право користування нею. Реєстрація їх місця проживання в квартирі, яку вони продали, створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні нею.

Суд погоджується з позицією позивача про те, що через неправомірну бездіяльність відповідачів вона залишається обмеженою у своїх правах.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Отже, з наведених вище обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні майном підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 346, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування квартирою №92 будинку №57-а по вул. Поштова в м. Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

06.07.2017