Справа № 372/2922/17
Провадження 4-с-50/17
ухвала

Іменем України

26 жовтня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Потабенко Л.В.,

при секретарі: Падалці А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до Обухівського районного суду з скаргою, в якій просить скасувати аліменти у повному обсязі за попередній період, та скасувати рішення виконавчої служби про збільшення відсотка сплати аліментів до 70% з заробітної плати на 1/2 частину заробітної плати. Обгрунтовуючи скаргу заявник посилається на те, що він періодично до 07.11.2007 року сплачував аліменти за виконавчим листом № 2-1939-05 від 12.12.2005 року. У 2014 році ОСОБА_2 на користь якої стягувалися аліменти, звернулася до виконавчої служби з заявою про стягнення з скаржника аліментів за попередній період, тобто з 08.11.2005 року. Відповідно до довідки-розрахунку йому було нараховано 125107,04 грн. Скаржник звертався до виконавчої служби з проханням про перерахунок заборгованості по аліментах, однак відповіді не надійшло, тому він звернувся до суду з даною скаргою.

Скаржник в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Представник Обухівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заперечив щодо задоволення скарги, та просив відмовити в її задоволенні в зв»язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Суд, вислухавши думку скаржника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Статтею 195 СК України визначено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з п. 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що 12.12.2005 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позов ОСОБА_3 задоволено частково, та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/2 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, щомісячно з 08.11.2005 року. Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітку щомісячно, починаючи з 08.11.2005 року до 21.07.2007 року.

13.12.2005 року ОСОБА_3 був виданий виконавчий лист № 2-1939-05.

30.09.2010 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1939-05.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість по аліментам ОСОБА_1 станом на 28.07.2017 року становить 127830,19 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З врахуванням викладеного суд вважає, що ОСОБА_1, не надав до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність дій державного виконавця, та докази щодо необхідності скасування аліментів у повному обсязі за попередній період та скасування рішення виконавчої служби про збільшення відсотка сплати аліментів до 70% з заробітної плати на 1/2 частину заробітної плати, а відтак підстав для задоволення скарги виходячи з доводів викладених у ній, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які були відсутні при проголошенні ухвали протягом даного строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя: