19 жовтня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення суду першої інстанції,
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області про скасування постанови виконавчої служби від 31 січня 2013 року про передачу майна стягувачу в рахунок боргу, скасування права власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку та зобов'язання зареєструвати право власності та внести відповідні дані у реєстр права власності,
Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У звʼязку із цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 326 ЦПК України, оскільки в касаційній скарзі скаржник ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Однак із доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що оскаржуване рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою апеляційної інстанції.
Згідно п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 326 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, клопотання особи, яка подає скаргу.
Таким чином скаржнику слід надіслати на адресу суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу та вказати у прохальній частині скарги судові рішення, які скаржник просить переглянути, при цьому вказати суд який їх ухвалив та дати їх ухвалення.
Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не оплачена судовим збором, а надана скаржником квитанція № 34 від 10 жовтня 2017 року не може бути прийнята судом, оскільки судовий збір в розмірі 320 грн сплачений на невірний рахунок та в неналежному розмірі.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).
Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.
Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності
01 листопада 2011 року, із мінами та доповненнями.
Відповідно до розмірів ставок, судовий збір за подачу касаційної скарги складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
На підтвердження оплати судового збору необхідно надати оригінал квитанції про оплату.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення
ст. 121 ЦПК України.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних вище недоліків.
Керуючись ст. ст. 121, 328 ЦПК України,
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків - протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, але не пізніше 20 листопада 2017 року.
У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І. Євтушенко