Справа № 351/25/17
Номер провадження №2/351/345/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

секретар - Маланчук С.Г.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільської ради про повернення самовільно захопленої земельної ділянки та знесення будівель, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_5 сільської ради про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення будівель. Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно рішення сільської ради від 24.12.1993р. № 13/21 ОСОБА_6 передано у приватну власністьземельну ділянку біля належного йому будинку розміром 0,22 га. У звязку з тим, що не було можливим видати державний акт на право приватної власності, видано план як тимчасовий документ з план-схемою та зареєстровано в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 1134. Дана земельна ділянка площею 0,22 га була виділена йому в натурі на місцевості для будівництва житлового будинку згідно акту від 24.05.1961р. та план-схеми. Згідно карти 1976р. с.ОрелецьСнятинського району розмір даної земельної ділянки становить 0,22 га. Даний житловий будинок на право спільної часткової власності належав ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 по 1/3 частці кожному. 06.09.2002р. ОСОБА_6 помер, ОСОБА_8 помер 01.03.2013р., ОСОБА_7 16.03.2016р. Після їх смерті даний житловий будинок успадкувала позивачка. Сусіди землекористувачі, відпровідачі по справі з обох боків захопили частину належної їй земельної ділянки. Мати позивачки ОСОБА_7 зверталась до суду із позовом про повернення самовільно захопленої земельної ділянки і по справі було проведено дві експертизи, які знаходяться в матеріалах цивільної справи 351/1951/14ц, № провадження 2/351/888/14. Згідно експертизи від 30.04.2015р. було встановлено збільшення розмірів земельних ділянок відповідачів та зменшення належної їй земельної ділянки. Згідно висновку експертизи 15105 від 14.09.2015р. було також встановлено захоплення належної їй земельної ділянки відповідачами. ОСОБА_2 захопив частину земельної ділянки з однієї сторони- 66 кв.м, а ОСОБА_3 захопила частину належної їй земельної ділянки біля 53 кв.м. з другої сторони на всю довжину, і таким чином розмір земельної ділянки позивачки значно зменшився, а розмір земельних ділянок відповідачів відповідно збільшився. На захопленій земельній ділянці відповідач ОСОБА_2 побудував господарсткі будівлі, а ОСОБА_3 тимчасову будівлю курник. Просить зобовязати відповідачів повернути їй самовільно захоплені земельні ділянки, ОСОБА_2 66 кв.м., ОСОБА_3 53 кв.м. та знести самовільно споруджені будівлі на захоплених земельних ділянках.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві. Просила позов задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог. Вказали, що користуються земельними ділянками в тих розмірах, які визначені ще давно, якими користувалися їхні батьки.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши сторін, повно та всебічно дослідивши обставини, встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

На підставі Акту про відведення земельної ділянки у межі села Орелець від 24.05.1961р. ОСОБА_6 відведено в натурі земельну ділянку для забудови, площа земельної ділянки, яка йому відведена для будівництва становить 0,22 га.

Дана земельна ділянка позначена на карті 1976р. с. Орелець під № 257.

В матеріалах справи наявна копія карти земельних ділянок села Орелець за 1976 рік з якої слідує, що при її складанні зроблено розбивку земельних ділянок по господарствах та визначено загальну площу земельних ділянок, закріплених за господарствами, зокрема площа земельної ділянки, закріпленої за господарством ОСОБА_6 становить 0,22 га.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28.07.1990 року житловий будинок № 23 по вулиці Франка в селі Орелець належав голові колгоспного двору ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Снятинської районної ради № 111 від 13.06.1990 року.

Рішенням ОСОБА_5 сільської ради народних депутатів від 24.12.1993 р. ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,22 га, в тому числі подвіря 0,05 га та рілля 0,17 га. З даного рішення слідує, що у звязку з неможливістю видати державний акт на право власності, видається план, як тимчасовий документ. Рішення зареєстровано у книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 1134. Із плану-схеми, доданого до рішення сільської ради вбачається, що розмір земельної ділянки, переданої ОСОБА_6 у приватну власність становить 0,22 га. Даний план погоджено із ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ін..

Згідно акту, складеного комісією ОСОБА_5 сільської ради від 02.11.2016р. вбачається, що комісією проведено проміри земельної ділянки у господарстві ОСОБА_4 по вул.. І.Франка, в присутності суміжного землекористувача ОСОБА_2 та встановлено, що розміри земельної ділянки відповідають картографічним даним карти с. Орелець 1976р..

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.11.2001р. житловий будинок по вул.. І.Франка, 23 в с. Орелець Снятинського району належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частині кожному - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на підставі рішення ОСОБА_5 сільської ради від 25.09.2001р. № 14/5.

Відповідно до свідоцтва про смерть І-НМ № 126486 ОСОБА_6 помер 06.09.2002р..

Відповідно до повідомлення архівного відділу Снятинської РДА від 16.07.2014р. рішення виконавчого комітету та рішення сесій ОСОБА_5 сільської ради за 1992-1995р.р. у архівний відділ на збереження не передавались, у рішеннях сесій ОСОБА_5 сільської ради за 1996-2008р.р., які на збереженні в архівному відділі, питання про передачу у приватну власність земельних ділянок гр.. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не розглядалось.

ОСОБА_7 померла 26.03.2016р., що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НМ № 225494 від 28.03.2016р.. Відповідно до довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 26.10.2016р. після смерті ОСОБА_7, заведена спадкова справа за № 339/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом доньки померлої ОСОБА_4, а отже, позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлої матері ОСОБА_7.

Приймаючи рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_5 сільська рада провела обміри земельних ділянок ОСОБА_6, ОСОБА_7 та виготовила план-схему, що на підставі рішення сільської ради від 24.12.1993р. ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку біля житлового будинку площею 0,22 га. А тому, дана земельна ділянка, у вказаному розмірі передана ОСОБА_6 у встановленому законом порядку та належала йому на праві власності.

Із довідки ОСОБА_5 сільської ради № 251 від 24.02.2016 року слідує, що ОСОБА_7, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрована одна.

Згідно інформації поданої ОСОБА_5 сільською радою № 116/01-40 від 10.07.2014 року в ОСОБА_5 сільській раді відсутні будь-які рішення про передачу у приватну власність земельних ділянок жителів села Орелець, так як вся документація включно по 2008 рік передана до архіву.

Згідно висновку № 236 від 18 травня 2015 року судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 351/1951/14-ц, слідує, що фактична площа земельної ділянки по вул. І.Франка в с. Орелець, що знаходиться в користуванні ОСОБА_7, становить- 0,2141 га; фактична довжина межі даної земельної ділянки зі сторони земель загального користування (вулиця)- 31,26 м; фактичні довжини відрізків межі даної земельної ділянки зі сторонни земельної ділянки в користуванні ОСОБА_2 6,04 м, 9,22 м., 3,02м, 6,01м, 2,41 м., 8,12 м., 38,96 м; фактичні довжини відрізків межі даної земельної ділянки зі сторонни земель сільської ради (запас) 17,72м, 23,23м; фактичні довжини відрізків межі даної земельної ділянки зі сторонни земельної ділянки в користуванні ОСОБА_3 27,62м, 5,88м, 19,59 м. Фактичні площі земельних ділянок по вул. Франка в с. Орелець, що знаходяться в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також сумарна площа земельних ділянок в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_11, більші від площ відповідних ділянок згідно катрографічних даних карти с. Орелець 1976р. Збільшення фактичних розмірів (площі) земельної ділянки по вул. Франка в с. Орелець, що знаходиться в користуванні ОСОБА_2 по відношенню до картографічних даних згідно карти с. Орелець 1976р. становить 0,1973га 0,1400га=0,0573га (573 м кв.). Збільшення фактичних розмірів (площі) земельної ділянки по вул. Франка в с. Орелець, що знаходиться в користуванні ОСОБА_3. по відношенню до картографічних даних згідно карти с. Орелець 1976р. становить 0,0953га 0,0900га=0,0053га (53 м кв.). Фактична площа земельної ділянки по вул. Франка в с. Орелець, що знаходиться в користуванні ОСОБА_7 менша від площі відповідної ділянки згідно картографічних даних карти с. Орелець 1976р.. Зменшення фактичних розмірів (площі) земельної ділянки по вул. Франка в с. Орелець, що знаходиться в користуванні ОСОБА_7 по відношенню до картографічних даних згідно карти с. Орелець 1976р. становить 0,2200 га 0,2138 га= 0,0062 га (близько 62 м.кв.)

Відповідно до висновку експерта № 15105 від 30.12.2015р. у цивільнй справі № 351/1951/14-ц, наявне накладення земельних ділянок, що перебувають у фактичному користуванні (власності) на земельні ділянки відведені у власність (користування). Відповідно до збільшеного фрагменту межі земельних ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_2 накладання земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 на земельну ділянку відведену у власність ОСОБА_6 (правонаступник ОСОБА_7І.) рішенням ОСОБА_5 сільської ради № 13/21 від 24.12.1993р. складає 0,0041га та 0,0015 га. Накладання земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 на земельну ділянку відведену ОСОБА_2 складає 0,0012га. Також, відповідно до виготовленого схематичного плану наявне накладання земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 рішенням ОСОБА_5 сільської ради № 13с від 24.12.1993р. на земельну ділянку відведену у власність ОСОБА_6 (правонаступник ОСОБА_7І.) рішенням ОСОБА_5 сільської ради № 13/21 від 24.12.1993р.. Відповідно до збільшеного фрагменту межі земельних ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_3 накладання складає 0,0085га в місці позначеному штрихуванням.

Відповідно до ст. 22 ЗК України (в редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для користування стан, включаючи знесення споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Рішенням Снятинського районного суду від 23.03.2016р. у цивільній справі №351/1951/14-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення самовільно захопленої земельної ділянки та знесення будівель , у позові відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на те, що у цивільній справі №351/1951/14-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення самовільно захопленої земельної ділянки та знесення будівель, інший субєктний склад, ухвала про залучення правонаступника, відповідно до вимог ЦПК України не приймалась, а отже позивачка ОСОБА_4 не була стороною у даній цивільній справі. Крім того позивач ОСОБА_7 у цивільній справі №351/1951/14-ц була особою похилого віку та у строк 3 дні після проголошення рішення по даній справі померла, отже не змогла в повній мірі реалізувати свої права та законні інтереси у спірних відносинах, а тому, суд вважає, що рішення у вказаній цивільній справі №351/1951/14-ц не носить преюдиціальний характер, і обставини встановлені цим рішенням не є такими, що не потребують доказування.

Отже, земельна ділянка, що належить позивачці, та яка самовільно захоплена відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає звільненню та приведенню у придатний для використання стан за рахунок відповідачів.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, оскільки спірна земельна ділянка площею 0,22 га передана ОСОБА_6, правонаступником якого є позивачка ОСОБА_4 і якій дана земельна ділянка належить на праві власності, частина земельної ділянки самовільно зайнята відповідачами: ОСОБА_2 66 кв.м., ОСОБА_3 53 кв.м., суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення самовільно споруджених будівель на захоплених земельних ділянках є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки слід стягнути 551,20 грн. судового збору та 2000 грн. витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та ст.ст. 22, 23 ЗК України ст.212 ЗК України, ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", керуючись ст.ст. 10, 65, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 самовільно захоплену земельну ділянку площею 66 кв.м. та знести самовільно споруджені будівлі на захопленій земельній ділянці.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 самовільно захоплену земельну ділянку площею 53кв.м. та знести самовільно споруджені будівлі на захопленій земельній ділянці.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 275 грн. 60 коп. судового збору та 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 275 грн. 60 коп. судового збору та 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його постановив у разі подання заяви протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.