печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"07" липня 2017 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Медведєвій М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКТИВ +», за участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКТИВ +», за участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса.

05.07.2017 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про звернення стягнення на предмет застави від 26.05.2017 року за № 3885, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному ст. 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Верховний суд України в п. 4 згаданої вище Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. №9 зазначає, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову,

з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність позовним вимогам виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Приймаючи до уваги доводи позивача, викладені в позовній заяві, вивчивши надані матеріали, а також зважаючи на те, що неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду в справі, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про забезпечення позову в межах позовних вимог, а саме - вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про звернення стягнення на предмет застави від 26.05.2017 року за № 3885.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКТИВ +», за участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича про звернення стягнення на предмет застави від 26.05.2017 року за № 3885.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення ухвали до виконання три роки до 07.07.2020р.

Ухвала може бути оскаржена через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Остапчук Т.В.