Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/3155/16-ц Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Шевчук А.М., Борисюка Р.М.

при секретарі Кучерявому О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року,

встановила:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 27 січня 2016 року, право власності на житловий будинок по пров.Лісовому, 4 в с.Іванівка Житомирського району та земельну ділянку площею 0,10 га за цією ж адресою. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням суду встановлений факт проживання її однією сімєю з ОСОБА_2 з 1977 року. Здійснити спадкові права вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по пров.Лісовому, 4 в с.Іванівка Житомирського району. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення в частині відмови у позові і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Вказує на те, що фактично ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку на підставі рішення Іванівської сільської ради у 2007 році, а тому вона є спадковим майном.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

30 березня 2007 року Іванівською сільською радою було прийняте рішення про безкоштовну передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,10га по пров.Лісовому, 4 в с.Іванівка.

Рішенням Іванівської сільської ради від 29 вересня 2015 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,1000га для будівництва та обслуговування житлового будинку по пров.Лісовому, 4 в с.Іванівка.

Рішенням Житомирського районного суду від 27 жовтня 2016 року встановлено факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 15 жовтня 1977 року до дня його смерті 27 січня 2016 року. 27 січня 2016 року ОСОБА_2 помер.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. До спадкоємців житлового будинку переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (ч.1,2 ст.1225 ЦК України).

Як розяснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України).

Оскільки ОСОБА_2 за життя не набув право власності на земельну ділянку, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що відсутні підстави для набуття позивачкою права власності на неї в порядку спадкування. Рішення селищної ради не є правовстановлюючими документами.

Рішення в оскаржуваній частині ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: