Справа № 310/3555/17
РІШЕННЯ
Іменем України
01 листопада 2017 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Вірченко О.М.,
при секретарі Мельніченко А.Д.,
за участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,
встановив:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним. З 19 листопада 2003 року по 30 вересня 2013 року позивачка з відповідачем перебували в шлюбі, від якого мають дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17 грудня 2015 року з ОСОБА_4 на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На момент призначення аліментів відповідач не мав стабільного заробітку, тому аліменти були призначені у твердій грошовій сумі. На даний час відповідач служить по контракту у військовій частині, має постійний дохід, тобто змінилося його матеріальне становище. Крім зазначеного, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, є меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка, маючі мінімальну заробітну плату, несе витрати на оздоровлення, лікування, розвиток дитини. Відповідач служить по контракту, отримує заробітну плату, може надавати більшу матеріальну допомогу, однак добровільного цього не робить. Вважає, що за таких обставин є необхідність змінити розмір і спосіб стягнення аліментів. Просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дочки ОСОБА_5 , з 500 грн. до 1/3 частки всіх видів доходу щомісячно з 19 жовтня 2016 року, тобто з дня укладення відповідачем контракту на військову службу, і до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, під час розгляду справи зазначила, що згодна на стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки його доходу.
Представник позивачки позовні вимоги підтримала та пояснила суду наступне. В зв`язку із змінами до СК України позивачка має право обирати спосіб сплати аліментів. На даний час матеріальне положення відповідача змінилось, він працює за контрактом, має регулярний дохід, може сплачувати аліменти на користь позивачки в більшому розмірі. Буде справедливим змінити розмір і спосіб стягнення аліментів з моменту укладення відповідачем контракту, оскільки він приховував факт того, що працює, після працевлаштування в добровільному порядку не надавав позивачці аліменти в більшому розмірі. Просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Представник відповідача позовні вимоги визнав частково і зазначив, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1 500 грн., що відповідає 1/6 частці його заробітку, оскільки ОСОБА_4 , проходячи військову службу, вимушений орендувати житло, має кредитні правовідносини. При стягненні аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача розмір стягнутих аліментів буде дорівнювати розміру заробітної плати позивачки, що є несправедливим. Крім зазначеного, вважає, що стягнення аліментів за минулий час буде суперечити діючому законодавству, оскільки ОСОБА_1 знала, що відповідач проходить військову службу, однак із вимогою про збільшення розміру сплачуваних аліментів на дитину до ОСОБА_4 не зверталась. Просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частки його заробітку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.
Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2015 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 02 грудня 2015 року.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки).
Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 25 жовтня 2017 року № 761/3 ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , отримує регулярний дохід.
Враховуючи той факт, що після присудження з ОСОБА_4 аліментів на дитину він став працювати, має регулярний дохід, вказані зміни матеріального стану відповідача дають підстави для зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та присудження з відповідача аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу).
Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування ст. 192 СК України, в зв`язку з чим необхідно змінити спосіб стягнення аліментів на дитину, визначений рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області 17 грудня 2015 року.
В зв`язку із тим, що законодавством встановлений обов`язок обох батьків по утриманню дитини, сторони мають регулярний дохід, з урахуванням інтересів дитини суд приходить до висновку, що стягнення 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно буде необхідним і достатнім для утримання дитини.
Вимоги позивачки про присудження аліментів з 19 жовтня 2016 року, тобто з дня укладення відповідачем контракту на військову службу, задоволенню не підлягають з огляду на положення ч. 2 ст. 191 СК України, відповідно до якої аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Як вбачається з пояснень позивачки, ОСОБА_1 знала, що відповідач проходить військову службу за контрактом, але до ОСОБА_4 із вимогою про збільшення розміру аліментів не зверталась.
За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 180-184, 192 СК України, ст.ст. 10, 15, 60, 208, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_3 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2015 року, з 500 грн. щомісячно до 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_2 ), судовий збір в розмірі 640 грн.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О. М. Вірченко