Справа №639/2913/17
Провадження №2/639/1472/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ :

15 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину квартири №13 по вул. Тімірязєва, б. 40 у м. Харкові.

Ухвалою суду від 06 липня 2017 року у даній справі було відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду.

16 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на 1/2 частину квартири №13 по вул. Тімірязєва, б. 40 у м. Харкові.

Суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 151 ЦПК України з врахуванням розяснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 вказаної постанови вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК (1618-15) перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має зясовувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за доцільне оголосити заборону відчуження нерухомого майна, але не вбачає підстав для застосування інших заходів забезпечення позову.

Підставою для оголошення заборони відчуження майна є докази, що свідчать про наявність такого майна, та його належність особі на праві власності.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №89689149 від 15.06.2017 року, відповідачу у справі ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину та 1/2 частини вказаної квартири на підставі договору дарування, реєстраційний номер майна: 7530878.

Суд вважає, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки предметом спору є вказане вище нерухоме майно, а тому вважає необхідним оголосити заборону відчуження вказаного нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити частково.

Оголосити заборону відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, реєстраційний номер майна: 7530878.

Ухвала підлягає негайному виконанню органами або субєктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя В.В. Труханович