Апеляційний суд Житомирської області
Справа №294/1701/15-ц Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія 59 Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Микитюк О.Ю., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Чуднівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до Управління Держпраці у Житомирській області, за участю третьої особи ОСОБА_2 про скасування актів за формою Н-1, Н-5 «Про нещасний випадок, повязаний з виробництвом», затверджених 29.09.2015 р.

за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Житомирській області на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 07 червня 2017 року

в с т а н о в и л а:

В грудні 2016 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Чуднівському районі Житомирської області, правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Чуднівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, звернулося до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування якого зазначило, що 2 грудня 2013 року в с. Подолянці Чуднівського району Житомирської області на 69 кілометрі нерегульованого переїзду сталося зіткнення вантажного потяга № 2854 із легковим автомобілем DAEWOO-SENS (д.р.н. 860-08 ВВ), внаслідок якого водій автомобіля ОСОБА_2 загинув на місці події, а пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

Під час спеціального розслідування даного нещасного випадку комісією, утвореною наказом керівника територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області від 04 грудня 2013 року № 2513, було встановлено, що нещасний випадок стався під час обідньої перерви, потерпілі не перебували на робочому місці або іншому місці, повязаному з виконанням трудових обовязків, не виконували завдання роботодавця та не діяли в інтересах підприємства. У звязку із цим 09 січня 2014 року комісією було складено акт за формою Н-5 та визнано даний нещасний випадок не повязаним з виробництвом.

Наказом керівника територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області від 19 травня 2015 року № 0172, на підставі звернення представника дружини ОСОБА_2, було призначено додаткове спеціальне розслідування вказаного нещасного випадку, за наслідками якого було складено акти форми Н-5 і Н-1 та визнано його таким, що повязаний з виробництвом.

Посилаючись на порушення Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 30 листопада 2011 року № 1232, (далі - Порядок № 1232), з урахуванням уточнених вимог від 06.07.2016 р. позивач просив скасувати акти форми Н-1 та Н-5 та визнати нещасний випадок, що стався 02 грудня 2013 року таким, що не повязаний з виробництвом.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 07 червня 2017 року позов задоволено. Скасовано акти за формами Н-5, Н-1, складені 24.09.2015 р. за наслідками додаткового спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02.12.2013 р. за участю працівників ПАТ «Цикорій» ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які затверджені 29.09.2015 р. начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області.

Не погоджуючись із судовим рішенням, начальник Управління Держпраці у Житомирській області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з огляду на те, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним зясуванням обставин справи. В обґрунтування вимог скарги, зокрема, зазначає, що позовна заява подана поза межами наданих позивачу державою повноважень. Відтак, законодавством визначено конкретний механізм щодо оскарження обставин та причин нещасного випадку. Але, оскільки складання акту та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпають і не порушують прав Фонду, то апелянт вважає, що ні сам Фонд, ні його робочі органи не можуть звертатися до суду з позовом щодо оскарження обставин та причин нещасного випадку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із таких підстав.

Судом встановлено, що наказом територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області від 04 грудня 2013 року № 2513 було призначено комісію із спеціального розслідування групового нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 02 грудня 2013 року за участю працівників ПАТ «Цикорій» ОСОБА_3 та ОСОБА_2

08 січня 2014 року за наслідками проведення спеціального розслідування було складено акт за формою Н-5, в якому комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, який стався з слюсарем ПАТ «Цикорій» ОСОБА_3 не визнається повязаним з виробництвом. Водночас відносно потерпілого слюсаря ПАТ «Цикорій» ОСОБА_2 рішення щодо класифікації даного нещасного випадку та складання відповідного акту прийнято не було у звязку з відсутністю після надходження матеріалів і висновків підготовлених Лінійним відділом на станції Козятин УМВС України на Південно-Західній залізниці.

Зазначений акт був затверджений заступником начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області 09 січня 2014 року.

19 травня 2015 року на підставі звернення представника дружини ОСОБА_2 начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області було видано наказ № 0172 про призначення комісії для додаткового спеціального розслідування нещасного випадку.

24 вересня 2015 року за наслідками додаткового спеціального розслідування складено акт форми Н-5, згідно якого, нещасний випадок, який стався 2 грудня 2013 року внаслідок зіткнення вантажного потяга та автомобіля під керуванням ОСОБА_2, визнано таким, що повязаний з виробництвом, у звязку з чим в цей же день були складені акти за формою Н-1 на потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3

29 вересня 2015 року зазначені акти (за формою Н-5 та за формою Н-1) без підписів двох членів спеціальної комісії, а саме представників ПАТ «Цикорій» були затверджені начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області. При цьому будь-яких відомостей про скасування попереднього акта за формою Н-5 від 08.01.2014 року, який був затверджений заступником начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області 9 січня 2014 року, матеріали справи не містять.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи : роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 червня 2017 року Романівський районний суд Житомирської області за заявою позивача виніс ухвалу та залишив без розгляду позовні вимоги Фонду в частині вимог до ПАТ «Цикорій» про визнання бездіяльності ПАТ «Цикорий» щодо оскарження дій останнього та несплати єдиного соціального внеску за працівника ОСОБА_2 Згідно рішення суду ПАТ «Цикорій» стороною у справі за вимогами Фонду про скасування вказаних актів залучений не був (а.с.34,35).

Крім того, зі змісту актів форми Н-5 від 08 січня 2014 року та від 24 вересня 2015 року вбачається, що на час нещасного випадку на утриманні у потерпілого ОСОБА_3 була донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є студенткою Житомирського фармацевтичного коледжу.

Відповідно до положень ст.ст.1,2,6,7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, яка діяла на час настання нещасного випадку) завданням страхування від нещасного випадку є відшкодування шкоди, повязаної з втратою застрахованим особам заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обовязків, надання їм соціальних послуг у звязку з ушкодженням здоровя, а також у разі їх смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей. Дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання (далі - підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності. Суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (далі - працівник). Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках застраховані особи. Роботодавцем відповідно до цього Закону вважається юридична (підприємство, установа, організація) або фізична особа, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.

Положеннями ст. 33 даного Закону передбачено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з пунктом «д» пункту 1 частини першої ст. 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, в тому числі діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ними 23 років.

Розглянувши справу, суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 10, 212 ЦПК України, не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин справи, зокрема не визначився зі складом осіб, які повинні приймати участь у розгляді справи : не вирішив питання щодо залучення до участі у справі ПАТ «Цикорій» та доньки потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 Так, прийняте рішення безпосередньо стосується прав та обов'язків роботодавця потерпілих - ПАТ «Цикорій», як страхувальника, на підприємстві якого стався нещасний випадок зі смертельним наслідком, представники якого були залучені в якості членів комісії з розслідування нещасного випадку на виробництві, приймали участь у його розслідування та складанні відповідних актів за формою Н-5 та Н-1. Також колегія суддів вважає, що прийняте рішення безпосередньо стосується також прав доньки застрахованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4, у звязку із наявністю у останньої права на отримання страхового відшкодування від Фонду через втрату годувальника на підставі вказаних актів за формою Н-5 та Н-1. Таким чином, суд порушив права вказаних осіб на справедливий судовий розгляд.

Оскільки районний суд при розгляді справи допустив порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення спору, апеляційний суд позбавлений можливості усунути таке процесуальне порушення суду першої інстанції, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Житомирській області задовольнити.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 07 червня 2017 року скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Чуднівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до Управління Держпраці у Житомирській області, за участю третьої особи ОСОБА_2 про скасування актів за формою Н-1, Н-5 «Про нещасний випадок, повязаний з виробництвом», затверджених 29.09.2015 р.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : Судді :