Справа № 524/1666/17
Провадження №2/524/1321/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі Денисенко Н.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука з вказаним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на те, що між ним та відповідачем укладено договір на підставі якого відкрито рахунки та видано картки (по кредитним, зарплатним та соціальним рахунками). Станом на 05.12.2016 на них зберігаються кошти, а саме: кредитна картка Універсальна 64,78 грн., карта для виплат заробітної плати 8 723,17 грн., соціальна картка Укртатнафта 1050,28 грн. У квітні 2016 року дізнався, що вказані рахунки та банківські карти заблоковані. Зазначає, що звертався до відповідача з заявою щодо розблокування його рахунків, але ПАТ КБ «ПриватБанк» йому відмовив.

У звязку з цим просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» залишок коштів на його рахунках у сумі 9 838,23 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що у відповідача відсутні законні підстави для блокування рахунків позивача, на яких знаходяться його особисті кошти у сумі 9 838,23 грн., а тому їх необхідно стягнути на користь останнього.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні, проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні. Подав письмові заперечення. Пояснив, що банк заблокував рахунки та картки позивача у звязку з використанням їх для вчинення незаконних операцій (шахрайських), про що до банку зверталися потерпілі особи. Банк діяв в межах укладеного між сторонами договору та відповідно до вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк», згідно з анкетою-заявою від 30.08.2010 перебувають у договірних відносинах. На імя ОСОБА_4 відкрито рахунки (кредитний, зарплатний та соціальний) та емітовано картки № 038427, 724523, 225233, які на цей час заблоковано відповідачем.

Позивач звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» з приводу розблокування карток (рахунків), але йому було відмовлено.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» відмову з приводу розблокування карток позивача, мотивував тим, що Банком правомірно було заблоковано карткові рахунки позивача на підставі звернень інших клієнтів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які повідомили, що внаслідок введення в оману вони перерахували кошти за різні товари (купівля на сайті «Оlх») на карту, держателем якої є позивач, але оплачені товари так і не отримали.

Зазначене підтверджується копіями відповідних звернень до банка (аудіо записи) та випискою по картковому рахунку позивача.

Як пояснив позивач у судовому засіданні, йому нічого не відомо про отримані від вказаних осіб на своє імя кошти, він знімав зі своєї картки кошти, які йому перераховували родичі на ремонт, надходження коштів від інших осіб на свою картку не помічав.

З виписки по картковому рахунку позивача убачається, що йому 17.03.2016 на картку № 724523 перераховано через систему Приват24 кошти від ОСОБА_8 у сумі 1300,00 грн., від ОСОБА_6 у сумі 1700,00 грн. Цього ж дня вказані суми коштів знято позивачем через банкомат. 18.03.2016 позивачу на вказану картку через систему Приват24 перераховано кошти від ОСОБА_7 у сумі 2100,00 грн. Цього ж дня вказану суму грошових коштів знято позивачем через банкомат.

Як повідомив останній у судовому засіданні банківські картки третім особам у користування не надавав. Зняти з них кошти через банкомат міг лише він особисто.

Ураховуючи вищевказані факти банком заблоковано рахунки позивача і подано відповідну заяву від 11.07.2017 № E.PL.0.0.0.0/23-180 про злочин до Кременчуцького ВП ГУНП у Полтавській області.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічну норму містить ст.60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

За нормами ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Банк, відповідно до ч. 3,4 ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходи відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Банк також має право витребувати, а клієнт (особа, представник клієнта) зобов'язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребовує банк з метою виконання вимог законодавства, що регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Умовами та правилами банківських послуг Банка (далі-Умови та правила), які прийнято позивачем згідно з підписаною ним анкетою-заявою від 30.08.2010, зокрема визначено, що у разі порушення власником або його довіреною особою вимог чинного законодавства та умов договору, у разі виникнення овердрафта, банк має право призупинити розрахунки за карткою /заблокувати картку/ (п. 1.1.3.2.3).

Так, Умовами та правилами передбачено, що клієнт не має права використовувати картрахунки /для карток, емітованих на імя клієнта-фізичної особи / для операцій, повязаних з підприємницькою діяльністю (п.1.1.2.1.4).

Заборона використання поточних рахунків фізичних осіб для проведення операцій, повязаних зі здійсненням підприємницької діяльності передбачена і п.7.7. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, що затверджена постановою Правління НБУ №492 від 12.11.2003 року.

У разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та умов Договору, Банк має право призупинити розрахунки за карткою /заблокувати картку/ до моменту усунення зазначених порушень (п.1.1.3.2.2 Умов та правил).

Відповідно до п.1.1.3.2.13 Умов та Правил банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій.

За змістом п.1.1.5.14. Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуго-вування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

Згідно п. 2.1.4.7. зазначених Умов та Правил Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами.

У відповідності з п. 2.1.1.4.2 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право зупинити здійснення розрахунків за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення порушень держателем або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов договору, Умов і правил надання банківських послуг і/або у разі виникнення овердрафту.

Зважаючи на те, що обмеження права розпоряджатися рахунком допускається, зокрема у випадку зупинення фінансових операцій, які повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом ( ч.1 ст.1074 ЦК України), а також у разі використання картрахунку /для карток, емітованих на імя клієнта-фізичної особи/ для операцій, повязаних зі здійсненням підприємницької діяльності (Умови та правила, а також Інструкція №492 від 12.11.2003 року), слід дійти висновку, що у даному випадку, банк обґрунтовано призупинив розрахунки за картрахунками /заблокував картки/ позивача до моменту усунення вищезазначених порушень, у звязку з чим вимоги позивача про стягнення залишку грошових коштів з картрахунків є необґрунтованими, не доведеними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 14, 57-60, 208, 209, 212, 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Рибалка