Провадження № 2/201/2577/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 жовтня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

05.07.2017р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину (а.с. № 3).

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що сторони з 29.11.2008р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину: сина - ОСОБА_3, 04.11.2008р. народження, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, у звязку з чим позивачка просила суд, стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі 1 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

В наданій суду 26.10.2017р. заяві, представник позивачки - ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 22.02.2017р. а.с. № 15) позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, справу просив розглядати у його та позивачки відсутність, без фіксування процесу технічними засобами, проти заочного розгляду справи не заперечував. Крім того, повідомив суд, що відповідач офіційно не працює (а.с. № 27).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання по справі, які призначалися на 07.08.2017р. та 26.10.2017р., повторно не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, наданою ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області від 02.08.2017р. (а.с. № 22). Конверти, які були надіслані відповідачу повернуті до суду з відміткою: «за минуванням терміну зберігання», що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням ( а.с. № 23-26).

За ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У звязку з чим суд, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, передбачених ст. 157 ЦПК України, з урахуванням згоди сторони позивачка, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.11.2008р. (а.с. № 4)./

В Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська одночасно подано і позовну заяву про розірвання шлюбу. Рішенням жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2017р. шлюб між сторонами розірвано, рішення суду законної сили не набрало, справа розглянута в порядку глави 8 розділу III ЦПК України (справа № 201/9603/17).

Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини ОСОБА_3, 04.11.2008р. народження, є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 211993, виданим 29.11.2008р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. № 5).

Малолітня син мешкає зі своєю матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Даний факт підтверджується довідкою від 26.07.2017р., наявною в матеріалах справи (а.с. № 18).

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017р.), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України (в редакції від 17.05.2017р.), суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017р. 1689грн., з 1 травня 1777грн., з 1 грудня 1860грн.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання їх спільного малолітнього сина, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1 500 грн. щомісячно, що практично дорівнює розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180 - 184, ч. 1 ст. 191 СК України (в редакції від 17.05.2017р.), ст. 2 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 212, 213, 214, 215, ч. 1 ст. 224, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, 04.12.1978р. народження, уродженця Російської Федерації, Республіки Дагестан, Сергокалинського району, с. Сергокала аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_3 04.11.2008р. народження до досягнення ним повноліття, в розмірі 1 500 грн. щомісяця, стягуючи аліменти на користь матері дитини - ОСОБА_1, починаючи стягнення з дня предявлення позову, а саме з 05.07.2017р.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. ст. 223, 232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н.В.Ткаченко