01.11.2017 Справа № 756/2110/17
Унікальний номер 756/2110/17
Справа № 2/756/2571/17
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

01 листопада 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Ільченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 18.11.2006 р. він із відповідачем ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського р/с м. Києва від 17.07.2015 р. було розірвано. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач зазначає, що оскільки він працював, а його дружина перебуваючи в декретній відпустці влаштувалася на тимчасову роботу, у зв'язку з цим він був змушений відвести сина до своїх батьків, щоб було кому за ним доглядати. Тому з вересня 2013 р. по 15.02.2014 р. син ОСОБА_4 проживав разом з батьками позивача. У березні 2014 р. ОСОБА_2 забрала їх спільного сина та поїхала з ним до Криму. Після чого, в серпні 2014 р. позивач приїхав до них у Крим, де ОСОБА_2 попросила його надати нотаріальний дозвіл на 2 міс. на виїзд їхнього сина ОСОБА_4 до Російської Федерації до родичів на відпочинок. Позивач не заперечував та надав дозвіл на 2 міс., після закінчення яких ОСОБА_2 мала повернути сина на територію України. В жовтні 2014 р. ОСОБА_2 виїхала з сином до своєї тітки до м. Мурманськ РФ та з того часу вона майже не виходила на зв'язок, а потім взагалі не зв'язувалась із позивачем.

При цьому з 29.07.2015 р. по 26.10.2016 р. позивач був мобілізований проходив військову службу у АТО, а відповідач ОСОБА_2 відмовилась надати позивачу інформацію про місцезнаходження його сина.

Тому посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд зобов'язати відповідача ОСОБА_2 не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із сином; визначити спосіб участі позивача у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисте спілкування, а саме систематичне побачення 1 раз на міс. на будь-які вихідні дні та на всі шкільні канікули за місцем його проживання та зобов'язати ОСОБА_2 надавати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Представник позивача у судовому засіданні у категоричній формі наполягала на проведення слухання справи у відсутності відповідача, так як їй відома стала практика винесення рішень, щодо батьків, які вихали у Росію разом із дітьми, а тому підтримала позов у повному об'ємі.

Відповідач в судове засідання так і не з'явилась, повідомлялась за своїм місцем реєстрації.

Оскільки представник позивача наполягала на проведенні заочного розгляду справи, а позивач її підтримав, а відповідач судом належним чином повідомлялась про судовий розгляд, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче.

Як з'ясував суд, з 18.11.2006 р. ОСОБА_1 із ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського р/с м. Києва від 17.07.2015 р. було розірвано. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ст. 159 СК України у випадку якщо той з батьків, з яким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні другий із батьків має право на звернення до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами взагалі відсутнє порозуміння щодо побачень позивача із дитиною, так як відповідач виїхала до АРК (зі слів представника позивача у Росію), не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, а тому суд приходить до висновку, щодо зобов'язання відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу ОСОБА_1 у вільному спілкуванні з ОСОБА_3 о 2011 р.н.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначний законами України.

Вирішуючи питання щодо встановлення часу спілкування з дитиною підлягає задоволенню частково в частині визначення позивачу, як спосіб участі у вихованні малолітньої дитини - сина ОСОБА_4 2011 р.н., встановлення періодичних побачень з дитиною другу та четверту суботу місяця у період з 11-00 год. до 10-00 год. наступного дня за місцем реєстрації дитини - АДРЕСА_1 із можливістю виїзду за місцем проживання батька - АДРЕСА_2 святкувати з сином його день народження - 24.06. кожного року окремо від ОСОБА_2 з 11-00 год. до 11-год. наступного дня.

Щодо позовної заяви про надання позивачу точної інформації щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин, то суд відмовляє у її задоволенні зважаючи на відсутність відповідача та дитини на території м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402, ст. 3, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 р., ст. 153, 157, 159 СК України, ст. 4, 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Надати ОСОБА_1 побачення з сином кожну другу та четверту суботу місяця у період з 11-00 год. до 10-00 год. наступного дня за місцем реєстрації дитини - АДРЕСА_1 із можливістю виїзду за місцем проживання батька - АДРЕСА_2 святкувати з сином його день народження - 24.06. кожного року окремо від ОСОБА_2 з 11-00 год. до 11-год. наступного дня.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 діб з дня отримання його копії.

Суддя: К.А. Васалатій