Справа № 502/18/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання - Скрипкіної А.Ю.

представника позивача - Морозової О.В.

представника відповідача - Гац С.В.

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

Державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ»

до

Кілійського районного відділу державної виконавчої служби

Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс»,

Третя особа: ОСОБА_4

про

визнання недійсним аукціону з реалізації майна,

протоколу проведення аукціону по реалізації майна,

акту державного виконавця про проведення аукціону

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» /надалі -ДП «МТП Усть-Дунайськ» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс», третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним аукціону з реалізації майна, протоколу проведення аукціону по реалізації майна, акту державного виконавця про проведення аукціону.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача в позовній заяві зазначив та в судовому засіданні пояснив, що 31.05.2008 року Одеською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс /надалі ОФ ТОВ «Мультисервіс»/ у приміщенні відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Леніна, 77, було проведено аукціон по реалізації майна, належного ДП «МТП Усть-Дунайськ», зокрема, двох секцій пасажирського понтону, інвентарний номер 132, що знаходились на території морвокзалу по вул. Придунайська, 45-а у м. Вилкове Кілійського району Одеської області. Представник позивача вважає, що вказаний аукціон було проведено з порушенням процедури підготовки та порядку проведення аукціону з реалізації арештованого майна з наступних підстав.

06.12.2007 року державним виконавцем ВДВС Кілійського районного управління юстиції Одеської області Гац С.В. було накладено арешт на майно ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», а саме дві секції пасажирського понтону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час проведення аукціону) реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в ч.8 ст.55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Порядок реалізації майна, зазначеного в частині восьмій статті 55 Закону України «Про виконавче провадження», визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України, а іншого майна - Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп.3.1 п.3 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Мінюсту від 15.07.1999, № 42/5, у редакції на час проведення оскаржуваного аукціону, орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна. Розмір винагороди за надані послуги з реалізації арештованого майна визначається за погодженням сторін, але не повинен перевищувати з урахуванням податку на додану вартість 20 відсотків від суми реалізації арештованого майна.

Згідно з пп.3.6 п. 3 Порядку № 42/5 організатор аукціону не пізніше як за 15 днів до дня проведення аукціону публічно оголошує через рекламні повідомлення на телебаченні, радіо, у пресі перелік майна, що виставляється на аукціон для продажу, відомості про майно, стартові ціни, кінцевий термін реєстрації для участі в аукціоні, дату, час, місце ознайомлення з майном та проведення аукціону, а також адресу, номери телефонів.

Проте, жодних публічних оголошень щодо проведення 31.05.2008 року ОФ ТОВ «Мультисервіс» аукціону по реалізації майна ДП «Морський торговельний порт Усть- Дунайськ» у приміщенні ВДВС Кілійського районного управління юстиції Одеської області за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Леніна,77, організатором аукціону здійснено не було.

Також відповідно до пункту 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Отже, на думку представника позивача, під час розгляду питання про дотримання при проведенні торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення суд має установити, чи було письмово повідомлено зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені.

Спеціалізована організація з проведення прилюдних торгів не повідомила боржника ДП «МТП Усть-Дунайськ» про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується продажу, що підтверджується журналом реєстрації вхідної кореспонденції ДП «МТП Усть-Дунайськ» за 2008 рік. Тобто мало місце порушення п. 3.11 Тимчасового положення.

Представник позивача вважає, що таким чином, аукціон було проведено з порушенням порядку реалізації арештованого майна, зокрема позивача не було повідомлено про час і місце проведення аукціону та про початкову вартість реалізації майна. У результаті вказаного порушення позивач не мав можливості оскаржити стартову ціну реалізації відповідного майна.

Крім того, при реалізації двох секцій пасажирського понтону відповідачі мали керуватись Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 745/4038 чинного на час проведення аукціону (далі - Тимчасове положення), оскільки понтони відносяться до суден рятувального призначення на які поширюється режим нерухомої речі.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст.181 ЦК України режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. ст. 26, 28 Кодексу торговельного мореплавства України плавзасіб, яким є 2 секції пасажирського понтону підлягає державній реєстрації у Державному судновому реєстрі України, що засвідчується судновим білетом.

Згідно з п. 1.3 Тимчасового положення реалізація нерухомого майна, на яке звернено стягнення, проводиться за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то реалізація майна проводиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або місцезнаходженням майна. У разі реалізації майна за його місцезнаходженням і якщо таке майно перебуває, за межами населеного пункту, його реалізація проводиться у найближчому населеному пункті або районному центрі.

Проте, у порушення вказаної норми ОФ ТОВ «Мультисервіс» провело аукціон не за місцем знаходження ДП «МТП Усть-Дунайськ», його керівництва та майна у м. Вилкове, а у приміщенні ВДВС Кілійського районного управління юстиції Одеської області, тобто у районному центрі не повідомивши про причини проведення аукціону в іншому місці, а не за місцем знаходження Порту та його майна у м. Вилкове, яке є найближчим населеним пунктом та в якому є усі умови для проведення аукціону.

Пунктом 3.5 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує за місцезнаходженням нерухомого майна в друкованих засобах масової інформації інформаційне повідомлення про нерухоме майно, що підлягає реалізації. Це інформаційне повідомлення може також бути публічно оголошене в інших засобах масової інформації.

Зазначена умова є аналогічною умовам вказаним у пп.3.6 п. 3 Порядку №42/5, та жодних повідомлень про проведення 31.05.2008 року аукціону по реалізації майна ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» не було здійснено.

Також ВДВС КРУЮ в Одеській області 31.05.2008 року було продане інше майно порту на суму 177 136,4 грн., зокрема буксир-штовхач Портовий-4, за ціною 125000 грн., (що на думку представника позивача цілком би вистачило на покриття боргів по заробітній платі), а заборгованості по заробітній платі було 99 901,89 грн., таким чином продаж 2-х секцій пасажирського понтону був незаконним та проведений всупереч Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29.11.01 р. зі змінами від 21.10.04 , яким встановлено мораторій на примусову реалізацію нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності державних підприємств.

З розрахунків ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області від 17.07.2008 р., 30.07.2008 р., 28.08.2008 р., 24.09.2008 р., вбачається, що коштами які надійшли за продане майно, зокрема й майно продане 31.05.2008 р. були погашені інші борги Порту, крім боргів по заробітній платі (Управління ПФУ в Кілійському районі, виконавчий збір, витрати, пов'язані з провадженням виконавчих дій), а вищевказаний Закон дозволяє примусово реалізовувати майно тільки для погашення заборгованості по заробітній платі.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2004 р. N 1734 (чинній на час проведення оскаржуваного аукціону) ДП «МТП Усть-Дунайськ» включене до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Відповідачами не виконано вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2004 р. N 1734 та Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».

Відповідно до ст.1, 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, якщо таке відчуження здійснюється шляхом звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою.

При цьому, під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств.

На думку представника позивача, при накладенні арешту та реалізації майна відповідачами не враховано, що ДП «МТП Усть-Дунайськ» є державним підприємством з 100% часткою держави, а дві секції пасажирського понтону реалізовані на аукціоні забезпечують виробничу діяльність підприємства, чим порушено положення вищевказаних норм.

На підставі викладеного представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким:

1/ визнати недійсним аукціон по реалізації майна. належного ДП «МТП «Усть-Дунайськ», проведений Одеською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс» 31.05.2008 року.

2/ Визнати недійсним протокол проведення аукціону по реалізації майна, належного ДП «МТП Усть-Дунайськ» № 8151019/6 від 31.05.2008 року.

3/ Визнати недійсним акт державного виконавця про проведення аукціону від 23.06.2008 року.

Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс», повідомлений за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився у зв'язку з відсутністю за такою адресою, в зв'язку з чим вважається, що судовий виклик вручений належним чином.

Представник відповідача - Кілійського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області, Гац С.В. заперечував проти позову ДП «МТП Усть-Дунайськ» з наступних підстав:

Станом на 31.05.2008 року, час коли проводився зазначений у позові ДП «МТП Усть-Дунайськ» аукціон з реалізації 2-х секцій пасажирського понтону, на виконанні у відділі ДВС перебувало зведене виконавче провадження № 2133767 про стягнення грошових коштів з ДП «МТП Усть-Дунайськ» на користь фізичних та юридичних осіб, держави, у т.ч. 188 виконавчих документів про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 99901,89 грн. на користь працівників порту, на користь органів Пенсійного фонду України та і виконавчі документи, загальним розміром боргу 3334667,11 грн.

Зведене виконавче провадження № 2133767 про стягнення грошових коштів з ДП «МТП Усть-Дунайськ» було розпочато ще в 2006 році, у процесі його здійснення постійно частина виконавчих документів виконувалась та виводилась зі зведеного виконавчого провадження, після цього до зведеного виконавчого провадження надходили нові виконавчі документи, які приєднувались до зведеного виконавчого провадження, відтак зведене виконавче провадження знову наповнювалось новими виконавчими документами.

У зв'язку з невиконанням боржником ДП «МТП Усть-Дунайськ» вимог виконавчих документів у добровільному порядку, на державного виконавця відділу ДВС, відповідно до ч, 5 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-ХІV, що діяв на той час, покладався обов'язок невідкладно розпочати примусове виконання виконавчих документів, та згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-ХІV, що діяв на той час, державний виконавець ДВС зобов'язаний був вживати заходів примусового виконання, неупереджено, своєчасно та повно у спосіб та в межах повноважень, визначених законодавством.

Тому державним виконавцем відділу ДВС, відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-ХІV, що діяв на той час, вживались заходи примусового виконання виконавчих документів, серед яких є звернення стягнення на майно боржника.

На підставі вказаного 06.12.2007 року державним виконавцем ДВС відповідно до ст.ст. 4, 50, 55, 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-ХІV, що діяв на той час, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 2133767 про стягнення грошових коштів з ДП «МТП Усть-Дунайськ», що на той час складалось з 237 виконавчих документів загальним розміром боргу 1842453,83 грн., у т.ч. 136 виконавчих документів про стягнення заробітної плати у розмірі 42943,00 грн., актом опису й арешту майна від 06.12.2007 було арештовано 2 секції пасажирського понтону, інвентарний № 132, належних ДП «МТП Усть-Дунайськ», що знаходились на території морвокзалу в м. Вилкове, зазначене майно у відповідності до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передано на відповідальне зберігання представнику боржника із видачею відповідної копії акту.

10.12.2007 державним виконавцем відділу ДВС у відповідності до ст.ст. 14, 57 Закону України «Про виконавче провадження», від 21.04.1999 р. № 606-ХІV, що діяв на той час, було винесено постанову, якою призначено експерта - оцінювача ПП «Експерт - центр «Авант» ОСОБА_6 для надання письмового висновку з питань ринкової вартості арештованого майна боржника, а саме: 2 секцій пасажирського понтону, інвентарний № 132, що знаходились на території морвокзалу в м. Вилкове, зазначений оцінювач мав усі дозвільні документи здійснення діяльності для цілей якої його було залучено, саме: сертифікат оцінювача № 855 виданий 02 липня 1997 року Фондом Державного майна України та Українським товариством оцінювачів; посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 92-ПК видане Фондом Державного майна України від 21.05.2006; свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 3347 видане 22.06.2005 Фондом Державного майна України; сертифікат № 3452/05 суб'єкта оціночної діяльності виданий 17.05.2005 Фондом Державного майна України.

29.12.2007 року вказаним експертом було надано письмовий висновок проведеної експертної оцінки арештованого майна, а саме: 2 секцій пасажирського понтону, інвентарний № 132, що знаходились на території морвокзалу в м. Вилкове, згідне якої ринкова вартість майна складала 20100 грн. 00 коп..

ДП МТП «Усть-Дунайськ» не оскаржувало, ані арешту, ані оцінки 2 секцій пасажирського понтону, інв. № 132 та станом на сьогодні вони не скасовані та є чинними.

15.05.2008 року відділ ДВС уклав договір № 8151019 з ОФ ТОВ «Мультисервіс» про надання послуг останньою по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна: 2 секції пасажирського понтону, інвентарний № 132, належних ДП «МТП Усть-Дунайськ».

31.05.2008 року ТОВ «Мультисервіс» був проведений аукціон, який відбувся в приміщенні відділу ДВС за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Миру (колишня назва - Леніна), 77, на якому було реалізовано 2-і секції пасажирського понтону, інвентарний № 132, що знаходились на території морвокзалу в м. Вилкове, Кілійського району, Одеське області, за ціною 21650 грн. 00 коп. Вказане майно придбала ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, яка у повному об'ємі сплатила кошти за придбане на аукціоні арештоване майно.

На момент реалізації зазначеного майна, тобто на 31.05.2008 року у відділі ДВС на примусовому виконанні знаходилось 188 виконавчих документів про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 99901,89 грн. на користь працівників порту, на користь органів Пенсійного фонду України та інші виконавчі документи, загальним розміром боргу 3334667,11 грн. У зв'язку з тим, що у відділі ДВС на примусовому виконанні знаходились виконавчі документи про стягнення заборгованості по заробітні платі з ДП «МТП Усть-Дунайськ» та на користь органів Пенсійного фонду України тобто інших виплат, що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відповідно до абзацу 2 статті 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», дія вказаного Закону не розповсюджується на виконання рішень відділом ДВС щодо виплат заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовим відносинами. Крім цього, згодом у зазначену норму, а саме до абзацу 2 статті 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» законодавцем було внесено зміни та доповнено також виконанням рішень щодо зобов'язання боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державі соціальне страхування.

Таким чином слід розуміти, що виплати на користь органів Пенсійного фонду України невідривно пов'язані із виплатами, що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, та за відсутності цих виплат працівнику не буде пенсійного стажу та не буде, призначена та виплачена пенсія, все це пов'язано трудовими відносинами працівника.

По - друге, позивач ДП «МТП Усть-Дунайськ» зазначає, що організатор аукціону ОФ ТОВ «Мультисервіс» порушив порядок проведення аукціону, що не відповідає дійсності.

На той час реалізація арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в ч.5 ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» здійснювалась відповідно до затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.99 р. N 42/5 та ним зареєстрованим 19.07.99 р. N 480/3773 Порядком реалізації арештованого майна.

Позивач ДП «МТП Усть-Дунайськ» зазначає, що організатор аукціону ОФ ТОВ «Мультисервіс» порушив п.3.6. Порядку реалізації, у редакції, що діяв на той час, а саме зазначає, що організатор не надавав жодних публічних оголошень щодо проведення 31.05.2008 р. аукціону по реалізації майна ДП «МТП Усть-Дунайськ» у приміщенні відділу ДВС, проте це твердження позивача не відповідає дійсності.

Відділу ДВС відомо, що публікація про проведення аукціону з реалізації 2 секцій пасажирського понтону було розміщено ОФ ТОВ «Мультисервіс» в газеті «Рынки региона» у номері 47(358) від 15.05.2008 року на сторінці №2. Щотижнева рекламно-інформаційна газета безкоштовного розповсюдження «Рынки региона», свідоцтво про реєстрацію друкованого засобу масової і інформації серії ОД № 703, видане Комітетом по справам преси і інформації Одеської облдержадміністрації 17.07.2001 р., газета видавалась, тиражувалась і розповсюджувалась і кур'єрською службою в м. Одесі і Одеській області, у тому ж числі і в м.Кілія. Тому порушення законодавства при підготовці та проведенні аукціону з боку спеціалізованої торгівельної організації ОФ ТОВ «Мультисервіс» не було.

В наступному позивач ДП «МТП Усть-Дунайськ» у своєму позові підміняє поняття Аукціону на Прилюдні торги, які регулювалось, на той час, зовсім іншим затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.99 р. N 68/5 та ним зареєстрованим 02.11.99 р. N 745/4038 Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, та яким не регулювалось проведення спірного аукціону.

Позивач ДП «МТП Усть-Дунайськ» безпідставно зазначає про порушення відповідачем ОФ ТОВ «Мультисервіс» п.3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме не повідомлення відповідачем ОФ ТОВ «Мультисервіс» державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. ДП «МТП Усть-Дунайськ» зазначає, що за журналом реєстрації вхідної кореспонденції за 2008 рік такого повідомлення не отримував.

Проте Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 15.07.99 р. N 42/5 та ним зареєстрованим 19.07.99 р. N 480/3773, вищезазначених вимог для такого повідомлення з боку організатора аукціону ОФ ТОВ Мультисервіс не містив. Тому порушення законодавства при підготовці та проведенні аукціону з боку спеціалізованої торгівельної організації ОФ ТОВ «Мультисервіс» не було.

По - третє, позивач ДП «МТП Усть-Дунайськ» безпідставно зазначає, що при реалізації 2-х секціЙ пасажирського понтону, відповідачі мали керуватися Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.99 р. N 68/5 та ним зареєстрованим 02.11.99 р. N 745/4038 (далі - Тимчасове положення), оскільки нібито за твердженням позивача понтони відносяться до суден рятувального призначення на які поширюється режим нерухомої речі. Також позивачем зазначається, що відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Проте ці твердження позивача є безпідставними, оскільки на той час коли державний виконавець відділу ДВС арештовував зазначене майно, та коли ОФ ТОВ «Мультисервіс» реалізовувало вказане майно через аукціон, у цього майна були відсутні документи, за якими вказане майно можливо було б віднести до нерухомої речі, зокрема, судновий білет зареєстрований у Державному судновому реєстрі України, на який вказує позивач, чи якісь інші свідоцтва чи інші правовстановлюючі документи, що підлягали обов'язковій державній реєстрації, за якими б можливо було встановити, що зазначене майно відноситься до нерухомої речі чи режиму нерухомої речі.

Якщо б вищезазначені документи були б у наявні то зазначене майно було реалізовано на прилюдних торгах, що регулювались Тимчасовим положенням, і не реалізовувалось би на Аукціоні, проте такі документи на той час були відсутні, що не давало змогу відповідачам реалізовувати вказане майно на Прилюдних торгах відповідно де Тимчасового положення.

Позивач ДП «МТП Усть-Дунайськ» не надав до суду та не надав на адресу відповідачів жодних доказів того, що 2-і секції пасажирського понтону, мають відповідну державну реєстрацію, відповідно до якої зазначене майно відноситься до режиму нерухомої речі, тому мало реалізовуватись відповідно до Тимчасового положення, тому у цій частині твердження позивача не ґрунтуються на жодних доказах та є голослівні.

Позивач ДП «МТП Усть-Дунайськ» безпідставно зазначає про порушення відповідачем ОФ ТОВ «Мультисервіс» п.1.3 Тимчасового положення, а саме зазначає, що якщо боржник є юридичною особою, то реалізація майна проводиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або місцезнаходженням майна. Проте Порядок реалізації арештованої майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 15.07.99 р. N 42/5 та ним зареєстрованим 19.07.99 р. N 480/3773, вищезазначених вимог для місця проведеш аукціону з боку організатора аукціону ОФ ТОВ «Мультисервіс» не містив. Тому порушення законодавства при підготовці та проведенні аукціону з боку спеціалізованої торгівельної організації ОФ ТОВ «Мультисервіс» не було.

Всі наступні твердження позивача ДП «МТП Усть-Дунайськ» щодо порушення з боку відповідачів Тимчасового положення при підготовці до реалізації та проведення реалізації майна не мають сенсу, оскільки відповідач ОФ ТОВ «Мультисервіс» провів аукціон керуючись Порядком реалізації, а не Тимчасовим положенням. Доказів того, що 2-і секції пасажирського понтону є нерухомістю позивач ДП «МТП Усть-Дунайськ» не надав.

31.05.2008 року ОФ ТОВ «Мультисервіс» був проведений аукціон, на якому було реалізовано 2-і секцій пасажирського понтону.

Відповідно до п.4.8. Порядку реалізації, під час аукціону ведеться протокол, до якого заносяться такі дані: номер лота, назва лота, стартова ціна та продажна ціна май пропозиції покупців і відомості про покупця, який запропонував у ході аукціону найвищу ціну (переможець аукціону). Протокол підписують ліцитатор та переможець аукціону.

З огляду на це протокол проведення аукціону по реалізації майна №8151019/6 від 31.045.2008 року ОФ ТОВ «Мультисервіс» відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до п.4.9. Порядку реалізації, після повного розрахунку за придбане майно, на підставі протоколу державний виконавець складає акт про проведений аукціон і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. З огляду на це акт державного виконавця відділу ДВС про проведення аукціону від 23.06.2008 року відповідає нормам чинного законодавства.

Також представник відповідача заявив клопотання про застосування позовної давності.

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову ДП «МТП Усть-Дунайськ» у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4, ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заявленого ДП «МТП Усть-Дунайськ» позову, зазначивши, що про проведення аукціону з продажу 2-х секцій пасажирського понтону інв. № 132 позивач був повідомлений належним чином і тому факт неправомірності, на його думку, проведення цього аукціону, йому став відомим з дня його проведення. Прямим доказом тієї обставини, що позивач знав про той факт, що аукціон з продажу 2-х секцій пасажирського понтону інв. № 132 відбувся, є судова справа № 2- 2556/2008 р., яка розглядалася Кілійським районним судом за позовом ОСОБА_4 до ДП «МТП «Усть-Дунайськ», треті особи: відділ державної виконавчої служби Кілійського РУЮ в Одеській області, Одеська філія ТОВ «Мультисервіс» про визнання аукціону з продажу вказаного майна законним і визнання права власності на майно, придбане на аукціоні і остаточне рішення в цьому спорі колегії судів судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 21.03.2012 р. В зазначеному рішенні суд встановив, що «Відповідно до п. 7.1. зазначеного порядку право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно. ОСОБА_4 сплачено кошти за придбане майно в повному обсязі.», тим самим підтвердивши право власності позивачки на придбане майно з дня проведення аукціону та здійснення повного розрахунку за придбане майно. Судом чітко встановлено, що право власності ОСОБА_4 на спірне майно ніким не оскаржувалось, тобто «відсутність у ОСОБА_4 права на позов» і з цих підстав відмовлено ОСОБА_4 в задоволені її права власності на придбане майно.

Таким чином, з моменту винесення зазначеного рішення суду позивач достовірно знав, що право ОСОБА_4 на спірне майно залишене незмінним саме з підстав відсутності оскарження будь-якою особою цього права та мав змогу звернутися до суду за захистом своїх прав (зокрема, поданням позову з вимогами, які він заявляє зараз й своєму позові), якщо вважав їх порушеними, але здійснив це лише зараз, тобто з пропуском строку позовної давності.

Представник третьої особи акцентує увагу на тому, що вищевказаним судовим рішенням встановлений факт, що аукціон з продажу спірного майна відбувся, що переможцем цих торгів, а значить й власником майна визнана ОСОБА_4, що право її як власника ніким (в тому числі й позивачем) не оскаржувалось аж з дня проведення аукціону - 31.05.2008 р. - й до дня винесення судового рішення - 21.03.2012 р. - ані шляхом визнання недійсним аукціону з реалізації спірного майна, ані шляхом визнання недійсним протоколу проведення цього аукціону, ані шляхом визнання недійсним акту державного виконавця про проведення цього аукціону. Таким чином, обставина, що позивачу було відомо про проведення аукціону з продажу 2-х секцій пасажирського понтону інв. № 132 весь час з дня проведення цього аукціону, встановлена зазначеним судовим рішенням і тому відповідно до п. 3 ст. 61 Цивільного кодексу України доказування не потребує.

На підставі викладеного представник третьої особи просив суд застосувати позовну давність при ухваленні рішення та з цих підстав відмовити ДП «МТП Усть-Дунайськ» в задоволенні позову.

Стосовно пропуску строку позовної давності представник позивача пояснив, що оскільки про факт належної реєстрації придбаного ОСОБА_4 на аукціоні майна, позивачу стало відомо лише у 2013 році, саме вказана обставина обумовила запізніле звернення до суду з відповідним позовом.

Заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача та третьої особи, в процесі з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідження доказів, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно наданої представником відповідача копії Розрахунку черговості вимог стягувачів по зведеному виконавчому провадженню про стягнення грошових коштів з ДП «МТП Усть-Дунайськ», станом на 31.05.2008 р. у відділі ДВС на виконанні знаходилось: 187 посвідчень Комісії по трудових спорах ДП «МТП Усть-Дунайськ» та виконавчий лист № 2-1981, виданий Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з ДП «МТП Усть-Дунайськ» заборгованості по заробітній платі у розмірі 99 901,89 гривень /а.с. 97-107/.

Як вбачається з публікації на другій сторінці № 47 (358) газети «Рынки региона», яка є щотижневою рекламно-інформаційною газетою безкоштовного розповсюдження, яка тиражувалась і розповсюджувалась і кур'єрською службою в м. Одесі і Одеській області, товариством з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс» в особі Одеської філії, розміщено оголошення про проведення аукціону з реалізації арештованого майна, серед яких зазначено лот під № 6 - 2 секції пасажирського понтону, стартовою ціною 20 100 гривень, що знаходиться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, територія морвокзалу. Боржником в оголошенні вказано ДП «МТП Усть-Дунайськ; стягувачами, серед інших, - ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ще 186 фізичних осіб. На третій сторінці газети зазначено, що аукціон проводиться 31 травня 2008 року об 11-ій годині за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Леніна, 77 /а.с. 108-114/.

Як вбачається з протоколу № 8151019/6 проведення аукціону по реалізації майна, належного ДП «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», проведеного 31 травня 2008 р. за адресою: м. Кілія, вул. Леніна, 77, на відповідному аукціоні ОСОБА_4 за ціною 21 650 гривень було придбане майно: лот № 6 - 2 секції пасажирського понтону, розташованого на території Морвокзалу м. Вилкове Кілійського району Одеської області. Вказаний протокол затверджено 31.05.2008 року виконавчим директором ОФ ТОВ «Мультисервіс» ОСОБА_9 /а.с. 12/.

Як вбачається з Акта державного виконавця про проведення аукціону, затвердженого 23 червня 2008 року в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області В.В. Грєковим, станом на 31.05.2008 року у відділі ДВС на виконанні знаходилось: 187 посвідчень Комісії по трудових спорах ДП «МТП Усть-Дунайськ» та виконавчий лист № 2-1981, виданий Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з ДП «МТП Усть-Дунайськ» заборгованості по заробітній платі у розмірі 99 901,89 гривень та інші виконавчі документи, які об'єднані у зведене виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ДП «МТП «Усть-Дунайськ» на користь стягувачів загальним розміром боргу 3 334 667,11 гривень.

06.12.2007 року державним виконавцем Гац С.В. було накладено арешт на майно боржника у вигляді: 2-х секцій пасажирського понтону, інв. № 132, що знаходяться у м. Вилкове Одеської області, на території морвокзалу, власником яких є ДП «МТП Усть-Дунайськ».

29.12.2007 року відповідно до постанови державного виконавця про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 10.12.2007 року експертом ПП «Експерт-центр «Авант» було проведено експертну оцінку арештованого мана у вигляді 2-х секцій пасажирського понтону, інв. № 132, що знаходяться у м. Вилкове Одеської області на території морвокзалу, власником яких є ДП «МТП Усть-Дунайськ».

31.05.2008 р. ОФ ТОВ «Мультисервіс» був проведений Аукціон з реалізації майна, який відбувся у приміщенні відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Леніна, 77.

Стартова ціна лоту № 6 - 2 секції пасажирського понтону, власником яких є ДП «МТП Усть-Дунайськ», склала 20 100 гривень. На Аукціоні було реалізовано лот № 6 - 2 секції пасажирського понтону, що знаходяться у м. Вилкове Одеської області на території морвокзалу. Вказане майно придбала ОСОБА_4 за ціною 21650 гривень згідно протоколу проведення аукціону по реалізації майна № 8151019/6 від 31.05.2008 року.

Аукціон по реалізації майна було організовано та проведено згідно Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 42/5 від 15.07.1999 року /а.с. 13/.

Рішенням Верховного Суду України від 21 березня 2012 року за результатом розгляду скарги ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2008 року та ухвали судді Верховного Суду України від 5 березня 2009 року, вказану скаргу було задоволено частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2008 року та ухвалу судді Верховного Суду України від 5 березня 2009 року скасовано в частині ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до державного підприємства «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ», треті особи: відділ державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, Одеська філія товариства з обмеженою відповідальністю Мультисервіс, про визнання аукціону законним і визнання права власності на майно, придбане на аукціоні.

Як зазначено у вказаному рішенні суду - у липні 2008 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 31 травня 2008 року Одеською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс» (далі ТОВ «Мультисервіс») проведено аукціон із реалізації рухомого майна, належного державному підприємству «Морський торговельний порт «Усть-Дунайськ» (далі - ДП «МТП «Усть-Дунайськ»). На вказаному аукціоні було виставлено лот № 6, що складався з двох секцій пасажирського понтона, які вона придбала, про що було складено протокол № 8151019/6 про проведення аукціону з реалізації майна від 31 травня 2008 року. 10 червня 2008 року нею сплачено кошти за придбане майно в повному обсязі.

Посилаючись на ст. ст. 204, 328, 388 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5 (далі Порядок реалізації арештованого майна), позивачка просила визнати аукціон законним і визнати права власності на майно, придбане на аукціоні.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 29 серпня 2008 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2008 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою судді Верховного суду України від 5 березня 2009 року на підставі п. 5 ч. 3 ст. 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відмовлено у відкриті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4

У поданій скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2008 року та ухвали судді Верховного Суду України від 5 березня 2009 року у зв'язку з винятковими обставинами, посилаючись на неоднакове застосування судами одного й того самого положення закону.

Зокрема, в аналогічній справі за позовом ОСОБА_11 до ДП «МТП «Усть-Дунайськ», треті особи: відділ державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області (далі ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області), ТОВ «Мультсервіс», про визнання аукціону законним і визнання права власності на майно, придбане на аукціоні, ухвалою Верховного Суду України від 28 жовтня 2009 року рішення апеляційного суду скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У запереченнях на скаргу ДП «МТП «Усть-Дунайськ» просить її відхилити та залишити без змін рішення апеляційного суду, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

13 листопада 2011 року набрав чинності Закон України від 20 жовтня 2011 року №3932-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розгляду справ Верховним Судом України».

Відповідно до абз. 4 п. 2 розд. XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» допущенні до розгляду за винятковими обставинами до набрання чинності цим Законом цивільні справи, розглядаються Верховним Судом України в порядку та в межах повноважень, що діяли до набрання чинності цим Законом.

Ураховуючи наведені положення Закону, скарга розглядається в порядку ЦПК України від 18 березня 2004 року в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України від 7 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України судові рішення у цивільних справах можуть бути переглянуті у зв'язку з винятковими обставинами після їх перегляду у касаційному порядку, якщо вони оскаржені з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одного і того самого положення закону; визнання судового рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що порушує міжнародні зобов'язання України.

Як убачається з матеріалів справи, 31 травня 2008 року ТОВ «Мультисервіс» проведено аукціон із реалізації рухомого майна, належного ДП «МТП «Усть-Дунайськ». На вказаному аукціоні було виставлено лот № 6, що складався з двох секцій пасажирського понтона, які придбала ОСОБА_4, про що було складено протокол № 8151019/6 про проведення аукціону з реалізації майна від 31 травня 2008 року. ОСОБА_6 сплачено кошти за придбане майно в повному обсязі. 23 червня 2008 року державним виконавцем ВДВС Кілійського РУЮ Одеської області видано акт, згідно з яким позивач є переможцем аукціону та законним власником придбаного майна.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, апеляційний суд, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив із того, що публічні торги проведені з порушенням вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (далі Тимчасове положення), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, щодо письмового повідомлення боржника ДП «МТП «Усть-Дунайськ» про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

З указаними висновками апеляційного та касаційного судів повністю погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як убачається з апеляційної скарги, ДП «МТП «Усть-Дунайськ», зокрема, посилалося на порушення норми Закону України «Про виконавче провадження» щодо проведення прилюдних торгів із реалізації нерухомого майна на підставі Тимчасового положення, а саме на те, що про намір проведення прилюдних торгів порт не сповіщався.

Апеляційний суд установив, що після проведення оцінки арештованого майна було призначено прилюдні торги, про день, час та місце проведення яких державний виконавець сповістив лише через засоби масової інформації в газеті «Ринки регіону» від 15 травня 2008 року. Проте боржник ДП «МТП «Усть-Дунайськ» про дату, час і місце проведення прилюдних торгів, а також про ціну реалізації майна всупереч п. 3.11 Тимчасового положення повідомлений не був, що позбавило його можливості взяти в них участь та захистити свої права.

За викладених обставин апеляційний суд дійшов висновку про незаконність і необґрунтованість рішення суду першої інстанції та вважав за необхідне ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Погодившись із таким рішенням апеляційного суду, суд касаційної інстанції відмовив у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4

Тимчасове положення визначає умови та порядок проведення прилюдних торгів із продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства (п. 1.1. Тимчасового положення).

Однак, як убачається з матеріалів справи, 31 травня 2008 року ТОВ «Мультисервіс» був проведений аукціон із реалізації рухомого майна - двох секцій пасажирського понтона.

Оскільки Порядок реалізації арештованого майна регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, і така реалізація здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні, апеляційний та касаційний суди неправильно застосували норми матеріального права, підмінивши поняття «аукціон» поняттям «прилюдні торги».

Таких самих правових висновків дійшов і суд касаційної інстанції у справі №6-3806 св09 в ухвалі Верховного Суду України від 28 жовтня 2009 року, на яку посилається в скарзі ОСОБА_4 як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одного й того самого положення закону.

Наведене свідчить про те, що, погодившись із висновками, які містяться в рішенні апеляційного суду, суд касаційної інстанції допустив неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права, що відповідно до ст. 353, п. 1 ч. 1 ст. 354 ЦПК України дає підстави для перегляду Верховним Судом України судових рішень у цивільній справі у зв'язку з винятковими обставинами.

Разом з тим, приписами ст. 3 ЦПК України визначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (чч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Даний висновок знайшов своє відображення в абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі».

Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів,що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 650, 656 ЦК України особливості укладення договорів на аукціонах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. До договору купівлі-продажу на аукціонах застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За правилами ст. ст. 328, 204 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Порядок реалізації арештованого майна регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, шляхом його продажу на аукціоні.

Відповідно до п. 7.1 зазначеного Порядку право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно.

Місцевим судом установлено, що 31 травня 2008 року ТОВ «Мультисервіс» проведено аукціон із реалізації рухомого майна, належного ДП «МТП «Усть-Дунайськ». На вказаному аукціоні було виставлено лот № 6, що складався з двох секцій пасажирського понтона, які придбала ОСОБА_4, про що було складено протокол № 8151019/6 про проведення аукціону з реалізації майна від 31 травня 2008 року. ОСОБА_4 сплачено кошти за придбане майно в повному обсязі.

Звертаючись до суду з позовом про визнання аукціону законним і визнання права власності на майно, придбане на аукціоні, ОСОБА_4 не вказала про порушення, невизнання або оспорювання її права на придбане майно. Водночас ДП МТП «Усть-Дунайськ» не заявлялось зустрічних позовних вимог про визнання аукціону незаконним.

Оскільки в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 не наведено обставин, якими підтверджується порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів щодо спірного майна, не встановлено юридичної заінтересованості в позові й судами попередніх інстанцій, позов ОСОБА_4 з урахуванням вимог ст. ст. 3, 4, 11, 15 ЦПК України не може бути задоволений.

Відповідно до ч. 4 ст. 357, п. 5 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, розглядаючи справу в порядку провадження у зв'язку з винятковими обставинами, Верховний Суд України має право скасувати судові рішення і ухвалити нове рішення по суті справи або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, чи не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин рішення апеляційного суду та ухвала суду касаційної інстанції в частині ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 з тих мотивів, що публічні торги проведені з порушенням вимог Тимчасового положення, підлягають скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення по суті справи про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 з тих мотивів, що позивачкою не наведено обставин, якими підтверджується порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів щодо придбаного нею на аукціоні майна, тобто відсутність у ОСОБА_4 права на позов /а.с.143-146, а також справа № 2-2556/2008/.

Відповідаючи на питання суд представник позивача зазначив, що ДП «МТП Усть-Дунайськ відомо про існування вказаного рішення суду.

Як вбачається з довідки, наданої 11.08.2017 року Кілійський районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області за № 22-7685, - матеріали зведеного виконавчого провадження про стягнення коштів з державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ», в межах якого було реалізовано майно боржника ДП «МТП Усть-Дунайськ», а саме: 2 секції пасажирського понтону на аукціоні, проведеному 31.05.2008 року Одеською філією ТОВ «Мультисервіс», було знищено через перебіг строків зберігання, передбачений Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року зі змінами. Відповідний акт знищення комісією було складено 21.02.2012 року, що вчинено за розпорядженням начальника відділу від 10.01.2012 року /а.с. 236/.

Під час ухвалення рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку) визначались Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV /в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, яка діяла з 14.03.2007 р./.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону одним із видів заходів примусового виконання рішень було звернення стягнення на майно боржника.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника-юридичної особи було викладено у Главі 5 даного Закону.

Оскільки 31 травня 2008 року ТОВ «Мультисервіс» був проведений аукціон із реалізації рухомого майна двох секцій пасажирського понтона, до спірних правовідносин мають бути застосовані норми Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 15.07.99 р. № 42/5 /надалі - Порядок/, який був чинним на момент проведення відповідного аукціону та в редакції, яка діяла з 2404.2005 р. по 29.09.2008 р.

Як зазначено в п. 1.2. Порядку - реалізація арештованого майна здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні.

А згідно п.п. 2.2, 2.6. Порядку - організатором аукціону є спеціалізована організація (суб'єкт господарювання), з якою укладено договір на реалізацію майна та яка її здійснює шляхом проведення аукціону.

Згідно п. 3.6 вказаного Порядку організатор аукціону не пізніше як за 15 днів до дня проведення аукціону публічно оголошує через рекламні повідомлення на телебаченні, радіо, у пресі перелік майна, що виставляється на аукціон для продажу, відомості про майно, стартові ціни, кінцевий термін реєстрації для участі в аукціоні, дату, час та місце для ознайомлення з майном та проведення аукціону, а також адресу, номери телефонів.

Відповідно до п. 7.1 зазначеного Порядку право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно.

А згідно п. 4.9 Порядку - після повного розрахунку за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведений аукціон і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби.

За правилами ст. ст. 328, 204 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. ст. 650, 656 ЦК України особливості укладення договорів на аукціонах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. До договору купівлі-продажу на аукціонах застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає в продажу майна боржника, на яке звернено стягнення, та переході права власності до покупця - переможця аукціону, слід зазначити, що має місце правочин, який може визнаватись недійсним в судовому порядку з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами аукціону правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами аукціону, то підставами для визнання його недійсним є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна.

Судом встановлено, що ОФ ТОВ «Мультисервіс» було дотримано положення п.3.6.Порядку щодо належного оголошення про проведення відповідного аукціону, що підтверджується відповідним оголошенням в газеті «Рынки Региона», яке містить всю необхідну інформацію, передбачену вищенаведеним Порядком.

Досліджений протокол проведення аукціону свідчить, що в ньому взяли участь двоє осіб, переможцем якого стала особа, що запропонувала найвищу ціну за виставлене для продажу майно, після чого сплатила повну його вартість та отримала копію відповідного акта державного виконавця.

Встановлені обставин свідчать про дотримання вимог законодавства при проведенні оспорюваного позивачем аукціону.

Посилання представника позивача на недотримання під час проведення аукціону вимог, Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (далі Тимчасове положення), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, з відсилкою до положень ст. 181 ЦК України щодо можливості поширення режиму нерухомої речі на морські судна, не заслуговують на увагу, оскільки сам представник позивача в судовому засіданні відповідаючи на питання суду пояснив, що належним чином відповідно до вимог Кодексу торговельного мореплавства України державна реєстрація спірних секцій пасажирського понтону, як судна, ДП «МТП Усть-Дунайськ» проведена не була.

Крім того, Верховний Суд України в рішенні від 21.03.2012 року зазначив, що Тимчасове положення визначає умови та порядок проведення прилюдних торгів із продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства (п. 1.1. Тимчасового положення). Однак, як убачається з матеріалів справи, 31 травня 2008 року ТОВ «Мультисервіс» був проведений аукціон із реалізації рухомого майна двох секцій пасажирського понтона. Оскільки Порядок реалізації арештованого майна регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, і така реалізація здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні, апеляційний та касаційний суди неправильно застосували норми матеріального права, підмінивши поняття «аукціон» поняттям «прилюдні торги».

Посилання представника позивача щодо дії на час проведення аукціону положень Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», яким вставлено мораторій на примусову реалізацію нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності державних підприємств, не заслуговують на увагу, оскільки його дія згідно ст. 2 не розповсюджувалась на процедуру звернення стягнення на майно боржника за рішеннями щодо виплати заробітної плати і інші виплати, що належали працівнику у зв'язку з трудовими правовідносинами.

Також суд звертає увагу та те, що позивачем не доведено в силу положень ч. ч. 1, 3 ст. 10. ч. 1 ст. 60 ЦПК України твердження про те, що виконавчою службою було реалізоване інше майно і отриманих від нього коштів вистачило б на покриття боргів по заробітній платі і кошти, які надійшли за продане, зокрема, 31.05.2008 року майно позивача, були погашені інші його борги. Додані до позову копії розрахунків державного виконавця на перерахування коштів від реалізованого майна, належного позивачу /а.с. 8-10/ датовані 17.07.2008. 30.07.2008 р. та 28.08.2008 р. відповідно, тобто після проведення оспорюваного аукціону, тому взагалі не є належними доказами по справі.

Сторонами визнається, у зв'язку з чим в силу положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню обставина, що на день проведення аукціону на примусовому виконання у ВДВС Кілійського РУЮ перебувало 188 виконавчих документів про стягнення заробітної плати з позивача на користь фізичних осіб. Матеріали відповідного зведеного виконавчого провадження станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом та дату ухвалення рішення, відповідно, знищені згідно з Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 р. /з наступним змінами/ в п.8.19. якого зазначено, що завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передаються і підлягають знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання. Таким чином, позивач не спростував відповідні заперечення відповідача щодо направлення коштів, отриманих за реалізоване на оспорюваному аукціоні майно, на погашення боргів позивача по заробітній платі.

Що стосується посиань представника позивача на неможливість оскарження стартової ціни реалізації двох секцій пасажирського понтону, тобто порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» /в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин щодо оцінки майна, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягали оскарженню в порядку, визначеному вказаним Законом.

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення аукціону, мали самостійний спосіб оскарження і, відповідно, не можуть бути підставою для визначення його недійсним.

Додатково суд зауважує на те, що приписами ст. 3 ЦПК України визначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

При цьому згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем у якості відповідачів по справі визначено відповідний відділ державної виконавчої служби та спеціалізовану організацію, яка провела відповідний аукціон, а особу, яка придбала реалізоване на ньому майно позивача та, відповідно, була стороною оспорюваного правочину, визначив як третю особу, аукціону недійсним є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

В чому конкретно було порушення прав позивача при проведенні відповідного аукціону, позивачем обґрунтовано не було, адже з досліджених доказів вбачається, що іншим чином, крім як шляхом звернення стягнення на майно боржника, заборгованість позивача по заробітній платі перед працівниками не погашалась.

Встановлені судом та зазначені вище обставини дають суду дійти висновку про необґрунтованість заявлених ДП «МТП «Усть-Дунайськ» позовних вимог, з огляду на що в позові слід відмовити повністю саме з цих підстав, а доводи сторін щодо застосування позовної давності до спірних правовідносин, у зв'язку з цим, окремого аналізу не потребують.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 15, 16, 204, 328, 650, 655-656 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» /в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин», Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999 р. № 42/5 /чинним на час виникнення спірних правовідносин/, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» до Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс», третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним аукціону з реалізації майна, протоколу проведення аукціону по реалізації майна, акту державного виконавця про проведення аукціону - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников