Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/9142/13 Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко Л.І.
Провадження № 22-ц/778/1714/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2015 року, ухвалене за наслідками розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2014 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 міської ОСОБА_6, треті особи по справі ОСОБА_5 державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності на частку житлового будинку у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2014р. задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 міської ради, треті особи: ОСОБА_5 державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 67/100 часток житлового будинку № 66 по вулиці Столєтова в місті Запоріжжі з відповідними господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом від 15.02.1994 року після смерті ОСОБА_10, померлої 11.02.2012 року.

ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2014р. за нововиявленими обставинами, в обґрунтування якої зазначила, що нововиявлені обставини полягають у тому, що Другою ОСОБА_5 державною нотаріальною конторою листом від 17.03.2015 року № 582/02-14 «Про надання роз'яснень» було повідомлено, що ОСОБА_10, яка померла 11.02.2012 року та заповідала ОСОБА_2 згідно заповіту своє майно, була власником 67/150 часток спірного житлового будинку, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Столєтова, 66, в тому числі: 67/200 часток на підставі свідоцтва про право власності на 1/2 частку спільного майна, яке було набуте під час шлюбу з померлим 10 жовтня 1992 року гр. ОСОБА_11; 67/600 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, яке складалося з 67/200 часток. Такі роз'яснення їй було надані після того, як вона звернулася до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька - ОСОБА_11, який помер 10.10.1992р. Після цього з'ясувалося, що суд визнав за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, у тому числі і на частку, яка отримана нею у спадщину після смерті батька - ОСОБА_11.

У звязку із зазначеним заявниця ОСОБА_4 просила рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на 67/150 часток житлового будинку № 66 по вулиці Столєтова в місті Запоріжжі у порядку спадкування за заповітом від 15.02.1994 року після смерті ОСОБА_10, померлої 11.02.2012 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2015 року заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2014 року задоволено та скасовано це рішення.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 67/150 часток житлового будинку № 66 по вулиці Столєтова в місті Запоріжжі з відповідними господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом від 15.02.1994 року після смерті ОСОБА_10, померлої 11.02.2012 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, оскільки вказані ОСОБА_4 обставини не є нововиявленими, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені цієї заяви ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що під час розгляду цієї справи ОСОБА_4 не було відомо, що ОСОБА_12»євій В.С. на час смерті належало 67/150 частин житлового будинку № 66 по вул. Столєтова в м. Запоріжжі, а не 67/100 частин як встановив суд у рішенні від 19 лютого 2014р., визнавши за ОСОБА_2 право власності на більшу частку у спадщині, ніж припадає на її долю. Тому суд вважав, що є підстави для скасування цього рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 і визнання за нею права власності на 67/150 частин спірного будинку після смерті матері ОСОБА_12»євої В.С.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

Відповідно до наданих у п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року " Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" N 4 від 30.03.2012р., передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення. Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).

Згідно з роз»яснення у пункті 3 вказаної постанови, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК ).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

У пункті 4 постанови вказано, що, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

В пункті 5 постанови зазначено, що неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

За змістом пункту 6 постанови, при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК. Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Скасовуючи рішення на підставі заяви ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що неправильне визначення частки ОСОБА_2 у спадщині можна вважати нововиявленою обставиною, оскільки про дійсний розмір частки спадкодавця ОСОБА_12»вої В.С. стало відомо ОСОБА_4 тільки з листа нотаріальної контори від 17.03.2015р.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 вказували, що обставини, на які посилається відповідач у заяві, не є нововиявленими, а є по суті запереченнями проти позову ОСОБА_2 в частині належної частки у спадщині, а її неправильне, на думку заявниці, визначення, є підставою для оскарження рішення в апеляційному та касаційному порядку.

З огляду на вищенаведені роз»яснення постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30.03.2012р., колегія частково погоджується з цими ствердженнями апелянта.

Так, предметом позову у цій справі є визнання права власності спадкоємця ОСОБА_2 на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_12»євої В.С. на частку у житловому будинку. Тому при розгляді справи суд обов»язково мав встановити розмір належної спадкодавцеві частки, всіх спадкоємців після її смерті та чітко визначити, яку частку успадкувала позивач.

З цією метою суд при розгляді цієї справи досліджував матеріали спадкової справи, надані сторонами докази: свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_12»євої В.С. після смерті чоловіка ОСОБА_12»єва В.Г., свідоцтво про право власності Перетергер»євої В.С. як пережившого з подружжя, заповіт від 15.02.1994р., реєстраційне посвідчення про право власності ОСОБА_12»євої В.С. на частку у житловому будинку, а також документи про право власності у спірному житловому будинку інших спадкоємців, зокрема, ОСОБА_6

ОСОБА_4 оскаржувала рішення суду в апеляційному порядку, та в апеляційній інстанції також вказані обставини та розмір частки спадкодавця ОСОБА_12»євої В.С. перевірялись. За наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 жовтня 2014р. рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2014р. залишено без змін.

З рішення суду І інстанції та ухвали апеляційного суду вбачається, що суди вірно встановили, що ОСОБА_12»євій В.С. належить 67/600 частин будинку на праві спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_12»єва В.Г. та 67/200 часток будинку як частки у спільному майні подружжя. Ніяких інших документів по суті заявниця ОСОБА_4 до заяви про скасування рішення за нововиявленими обставинами не долучила, а довідка нотаріальної контори містить посилання на ті ж самі свідоцтва про право на спадщину та право на частку у майні подружжя, видані ОСОБА_12»євій В.С., які і буди предметом дослідження у судах та містяться в матеріалах справи.

Отже, колегія встановила, що судами першої та апеляційної інстанції за документами у матеріалах справи правильно встановлені дійсні обставини, але лише неправильно пораховано загальний розмір частки ОСОБА_12»євої В.С.: 67/600 + 67/200 = 67/150, а не 67/100 як визначено судами. Тобто по суті суди припустились простої арифметичної помилки, яку можливо виправити у відповідності до вимог ст. 219 ЦПК України, а не шляхом скасування правильного по суті рішення за нововиявленими обставинами, якими не є у розмінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України наведені заявником ОСОБА_4 відомості з листа нотаріальної контори.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно скасував правильне рішення від 19 лютого 2014р., ухваливши нове рішення аналогічного змісту, але зменшивши успад- ковану ОСОБА_2 частку з 67/100 до 67/150. Тобто фактично виправив арифметичну помилку у непередбачений законом спосіб і порядок.

Керуючись ст.ст. 307, 313-315, 361 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2015 року у цій справі скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв»язку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2014р.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_13