УХВАЛА

13 жовтня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в порядку ст. 153 Цивільного процесуального Кодексу України в м. Хмельницькому заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою та відшкодування шкоди, -

встановив:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться вищевказана цивільна справа.

Окрім того, 25 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- квартиру № 61 в будинку № 8 В по вул. Свободи в м. Хмельницькому;

- транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, які належать на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, на протязі більше ніж одного року систематично здійснює затоплення квартири, яка належить позивачу. Окрім того, вказує, що внаслідок бездіяльності відповідача щодо приведення сантехнічного обладнання до встановлених норм, вже замокли розташовані нижче інші житлові приміщення та місця загального користування. Зазначає, що все це призводить до збільшення обсягу заподіяної шкоди позивачу та збільшення обсягу порушення її прав. Також, позивачу стало відомо, що відповідач має намір переоформити належну їй квартиру та автомобіль на ОСОБА_3, яка спільно з нею проживає та користується цим майном. У звязку із вищевикладеним, просить задовольнити заяву про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта квартира № 61 в будинку № 8 В по вул. Свободи в м. Хмельницькому, належить на праві приватної власності ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_2.

Окрім того, відповідно до повідомлення від 04.10.2017 року вих. № 31/22-4260 Регіонального сервісного центру МВС України в Хмельницькій області на запит суду, згідно Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів та їх власників автомобіль «Volkswagen Tiguan», 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_3 зареєстровано за ОСОБА_2

Враховуючи, що на даний час існує спір та існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, зважаючи на фактичні обставини справи, суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову частково, оскільки існують достатні підстави вважати, що існує реальна можливість здійснити будь-які дії по відчуженню майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому (у разі задоволення позову), а тому є всі підстави для вжиття заявлених заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 61 в будинку № 8 В по вул. Свободи в м. Хмельницькому, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_2.

Однак, у звязку із тим, що матеріали справи не містять доказів того, що заявник просить накласти арешт на нерухоме та рухоме майно саме в межах завданої шкоди в розмірі 27 000 грн., тому неможливо вирішити питання про співмірність запропонованих заявником заходів забезпечення позову заявленим вимогам, оскільки не додано доказів вартості майна, на яке просить накласти арешт заявник.

У звязку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та враховує при цьому, що ОСОБА_1 предявила позов на суму 27 000 грн., тому накладення арешту на квартиру загальною площею 65,9 кв.м. в межах суми позову, суд вважає достатнім заходом забезпечення позову на вищевказану суму, не порушуючи при цьому принципу співмірності, закріпленого ч.3 ст.152 ЦПК України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову по справі 686/10091/17, накласти арешт на квартиру № 61, будинок № 8 В по вул. Свободи в м. Хмельницькому, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_2, в межах суми позову 27 000 грн.

В іншій частині відмовити.

Ухвалу направити на виконання до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

На ухвалу через суд першої інстанції, який її ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя