Єдиний унікальний номер 242/1535/17 Номер провадження 22-ц/775/1900/2017
Головуючий у 1 інстанції Владимирська І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів Кішкіної І.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення занадто отриманих коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг

за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі представник УСЗН Селидівської міської ради просить скасувати рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 вересня 2017 року, яким у задоволенні позовних вимог УСЗН Селидівської міської ради відмовлено, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги УСЗН Селидівської міської ради та стягнути з ОСОБА_2 занадто отримані кошти щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період 03.11.2015 року по 02.03.2016 року у розмірі 1 325,05 грн.

В апеляційній скарзі представник УСЗН Селидівської міської ради посилається на необґрунтованість рішення суду першої інстанції у звязку із неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права. Зокрема, апелянт посилається на неврахування судом першої інстанції подання відповідачем в заяві до УЗСН недостовірної інформації, а саме приховування факту володіння житловим приміщенням на території України, що відповідно до п. 6 Порядку виключає можливість призначення грошової допомоги у разі, коли будь хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення АТО та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Також апелянт зазначає, що виявлене в ході перевірки житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності (свідоцтво № 2106 31.07.2006) ОСОБА_2 та входить до складу м. Селидове.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності із положеннями ст. 74 ЦПК України, про що свідчать телефонограми від 26 жовтня 2017 року № 4952, 4953, довідка про доставку електронного листа та заява УСЗН Селидівської міської ради про розгляд апеляційної скарги без участі представника управління .

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в УСЗН Селидівської міської ради як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою УСЗН Селидівської міської ради № 2038 від 01.02.2017 року.

Згідно заяви ОСОБА_2 до УСЗН Селидівської міської ради № 2649 від 03.11.2015 року про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 просить призначити щомісячну адресну допомогу для покриття витрат, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 10.11.2015 року, УСЗН призначило ОСОБА_2 грошову допомогу на період з 03.11.2015 року по 02.01.2016 року в розмірі 442 грн. 00 коп. на місяць та з 03.01.2016 року по 02.03.2016 року в розмірі 221 грн. 00 коп. на місяць. (а.с.8).

Згідно довідки про отримання допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_2 перебував на обліку в УСЗН Селидівської міської ради та йому проводилось нарахування адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі за періоди з 03.11.2015 року по 02.01.2016 року в розмірі 442 грн. 00 коп. на місяць, з 03.01.2016 року по 02.03.2016 року в розмірі 221 грн. 00 коп. на місяць.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УСЗН Селидівської міської ради задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог УСЗН Селидівської міської ради суд першої інстанції виходив з того, що смт. Гостре Донецької області є населеним пунктом, в якому проводиться антитерористична операція, а тому ОСОБА_2 має право на отримання грошової допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Такі висновки суду є правильними.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (гуртожиток), тому він звернувся до УСЗН Селидівської міської ради із заявою про призначення адресної допомоги, як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно із довідкою УСЗН Селидівської міської ради № 2038 від 01.02.2017 року ОСОБА_2 перебував на обліку в УСЗН Селидівської міської ради як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та йому призначено виплату щомісячної адресної допомоги, як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з листопада 2015 по березень 2016 року у розмірі 1 325,05 грн.

Згідно інформації, яка надана представником позивача (а.с.7) та сформованою судом першої інстанції інформаційною довідкою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) має у приватній спільній власності житло, а саме квартиру, яка розташована за адресою: Донецька область, смт. Гостре, вул. Советська, 6/19, свідоцтво про право власності на житло № 2106 від 31.07.2006 року.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

На виконання вимог закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого до таких населених пунктів відноситься, зокрема, смт. Гостре Донецької області. Розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р.

Іншим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р затверджений новий Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у якому також зазначено смт. Гостре Донецької області, яке є чинним на теперішній час.

Частинами 1, 3 ст. 12 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що для безпосереднього управління конкретною антитерористичною операцією та керівництва силами і засобами, які залучаються до здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб, очолюваний керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України (координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України) або особою, яка його заміщує.

Керівник оперативного штабу визначає межі району проведення антитерористичної операції, приймає рішення про використання сил і засобів, що залучаються до її проведення, а в разі потреби за наявності передбачених законом підстав вносить на розгляд Ради національної безпеки і оборони України пропозиції щодо введення надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року №33/6/а визначено райони та терміни проведення антитерористичної операції - Донецька і Луганська області з 7 квітня 2014 року.

З наведеного вбачається, що районами проведення антитерористичної операції є вся Донецька i Луганська області - з 07 квітня 2014 року по теперішній час, до закінчення терміну її проведення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно із пунктом 2 якого грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до абзацу другого п. 6 цього Порядку грошова допомога не призначається у разі наявності у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Таким чином смт. Гостре Донецької області є місцем, в якому здійснювалася АТО, тобто відповідач ОСОБА_2 мав право на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо правомірності виплат адресної допомоги ОСОБА_2 у розмірі 1 325,05 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМ України від 1 жовтня 2014 року №505 грошова допомоги надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо-переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад , з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців; пунктом 5 зазначеного Порядку передбачено, що у заяві зазначаються, крім іншого, наявність у будь-кого із членів сімї у власності житлового приміщення/ частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а місто Селидове, де розташована відшукана за наслідками перевірки квартира, що належить відповідачеві на праві власності, не входило до переліку населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, і на території цього міста органи державної влади України здійснювали свої повноваження на час призначення та виплати грошової допомоги ОСОБА_2, є безпідставними, оскільки зазначена норма введена в дію з 03.06. 2017 року відповідно до постанови КМ України від 31 травня 2017 року №370 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами КМ України від 01 жовтня 2014 року №505 і від 22 вересня 2016 року №646, тобто, як правильно зазначив суд першої інстанції, до 03 червня 2017 року в заявах про взяття на облік та про виплату щомісячної адресної допомоги не потрібно було вказувати про наявність житла, яке розташоване в районах проведення антитерористичної операції або в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. А відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 вересня 2017 року немає.

Керуючись ст.ст. 303-304, 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: