Справа № 127/2051/17 Провадження № 22-ц/772/2684/2017Головуючий в суді першої інстанції Луценко Л. В.
Категорія Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді: Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про скасування судового наказу, -

в с т а н о в и л а :

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2017 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних на загальну суму 18770,44 грн, з яких : 9998,03 грн. - борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання; 7729,34 - інфляційні; 1043,07 - 3 % річних.

15.08.2017 року ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 подали у місцевий суд заяву про скасування судового наказу, виданого Вінницьким міським судом 15.02.2017 року. У поданій заяві заявниками також ставилося питання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2017 року заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просили ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що копії судового наказу та заяви стягувача з копіями доданих до неї документів були направлені боржникам 15.02.2017 року, про що свідчить копія супровідного листа (а.с. 22), однак вищезазначені копії документів повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв'язку про причини повернення «за закінченням терміну зберігання», а тому відповідно до ч. 4 ст. 104 ЦПК України заявниця вважається такою, що отримала копію судового наказу. Також, суд виходив з того, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про видачу судового рішення, згідно з якою вона отримала копію судового наказу 11.08.2017 року, про що свідчить її підпис, а із заявою про скасування судового наказу вона звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області лише 15.09.2017 року, тому суд не вбачає підстав для поновлення зазначеного строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що зазначений висновок суду є помилковим, не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 105-1 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Як убачається із матеріалів справи і про це зазначено в ухвалу суду першої інстанції, судовий наказ був виданий місцевим судом 15.02.2017 року, його копія та заява про видачу судового наказу були надіслані ОСОБА_2 відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 104 ЦПК України , однак зазначені документи були повернуті до суду з відміткою відділення поштового зв'язку про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Отже, у справі відсутні докази того, що ОСОБА_2 було відомо про виданий судовий наказ суду першої інстанції про солідарне стягнення з неї та інших осіб боргу за спожиті послуги централізованого теплопостачання.

Відповідно до наявної у справі заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу від 11.08.2017 року, копію судового наказу вона отримала 05.09.2017 року (а.с. 34).

Висновок суду першої інстанції про отримання ОСОБА_2 саме 11.08.2017 року копії судового наказу від 15.02.2017 року судова колегія вважає необґрунтованим, адже зазначений висновок суду не підтверджується матеріалами справи та є помилковим.

Судова колегія зазначає, що ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 подали заяву про скасування судового наказу 15.09.2017 року, тобто протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу від 15.02.2017 року.

Залишаючи без розгляду заяву про скасування судового наказу, суд першої інстанції не зазначив в оскаржуваній ухвалі переконливих мотивів відхилення наведених у поданій заяві ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_7 причин пропуску строку на оскарження судового наказу.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що строк на подання заяви про скасування судового наказу було пропущено ОСОБА_2 з причин, що не залежали від її волі, у справі відсутні відомості про те, що їй було відомо про виданий судовий наказ з 15.02.2017 року по 11.08.2017 року, а тому місцевий суд дійшов до передчасного висновку щодо залишення заяви без розгляду.

Окрім цього, судова колегія звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 було повідомлено про дату та час вирішення питання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, що є порушенням ч. 2 ст. 73 ЦПК України.

Отже, оскільки судом першої інстанції крім порушень норм процесуального права допущено також порушення порядку, встановленого для вирішення цього питання, що призвело до передчасного та неправильного його вирішення, то відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням заяви про скасування судового наказу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо поновлення строку для подання цієї заяви та прийняття її до розгляду, у зв'язку з чим вимога поданої апеляційної скарги про направлення заяви для продовження розгляду підлягає відхиленню, оскільки заява про скасування судового наказу судом першої інстанції не розглядалась по суті.

При новому розгляді питання щодо поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу та прийняття заяви до розгляду суду слід усунути допущені порушення щодо порядку, встановленого для його вирішення та щодо всебічного і повного з'ясування обставин необхідних для правильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 73, 303, п. 3 ч.1 ст. 312, ст. ст. 315, 319. 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про скасування судового наказу - скасувати, а заяву про скасування судового наказу направити в суд першої інстанції для вирішення питання щодо поновлення строку для її подання та прийняття заяви до розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О. С. Панасюк

Підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Головуючий А. Ю. Зайцев