провадження № 6/521/473/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Лефтеровій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України керівнику боржника юридичної особи, -

встановив:

Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеси звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України керівнику ПП «Юридична компанія «Інваріанс» ОСОБА_1, посилаючись на те, що він ухиляється від виконання наказу № 10-14-13/255-09-6143, виданого господарським судом Одеської області 27.09.2010 року про стягнення з ПП «Юридична компанія «Інваріанс» на користь ТОВ «Свінг» заборгованості в сумі 10282,66 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України, виходячи з наступного.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордам передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в ряді доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Громадянину України може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо діють невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань (ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України»).

За змістом ст. 18 ч. 3 п. 19 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, держвконавець ВДВС вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання останнім зобовязань за рішенням про стягнення заборгованості.

Зважаючи на викладене, суд, вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, насамперед, повинен встановити факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду про стягнення заборгованості.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись доказами, на які держвиконавцеь ВДВС повинен посилатись в поданні, а належні та допустимі докази ухилення боржника слід безпосередньо надавати суду.

Так, під ухиленням від виконання зобовязань слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань.

Державним виконавцем не надано жодних доказів, що підтверджують ухилення боржника від сплати боргу, а також не вбачається обґрунтованості припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню рішення суду та що взагалі є підстави вважати, що боржник має намір виїхати за кордон.

Крім того, ОСОБА_2 надав суду докази того, що з 12.11.2012 року не перебуває в трудових відносинах з ПП «Юридична компанія «Інваріанс» та звільнений за ст. 38 КЗпП України.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні подання Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України керівнику ПП «Юридична компанія «Інваріанс» ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

05.10.17