АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4769/17 Справа № 187/1126/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Гулієва М.І. о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права власності.

В обґрунтування своїх позовних позивач посилалась на те, що з 06 вересня 1994 року по 26 жовтня1998 року вона працювала в КСП «Більшовик». 26 квітня 2000 року рішенням Лобойківської сільської ради були передані в приватну власність членам КСП «Більшовик» земельні ділянки за рахунок земель колективної власності КСП «Більшовик». Відповідно до додатку №1 до вказаного акту, в списку членів КСП «Більшовик», які мають право на земельну ділянку (пай) її прізвище значиться під номером 24. Відповідно до вказаного списку площа виділеної їй земельної ділянки складає 2.42 га., яка розташована на території Лобойковської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона звернулася до Петриківської районної державної адміністрації із заявою про видачу сертифікату на право на зазначену земельну ділянку. На підставі отриманого сертифікату був виготовлений Державний акт на право власності на землю. Відповідно до листа з відділу Держгеокадастру в Петриківському районі Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року за №А- 56/6-16, Державний акт на право власності на землю, виданий їй на земельну ділянку (пай) площею 2.42 га, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Лобойковської сільської ради, зареєстрований 04 липня 2000 року в Книзі записів (реєстрацій) державних актів на право приватної власності на землю (громадянами) на території Лобойковської сільської ради за №24. У 2014 році вона втратила вищевказаний державний акт. З цього приводу вона звернулася до архіву відділу Держгеокадастру в Петриківському районі Дніпропетровської області із заявою про видачу дубліката, але у своєму листі від 30 червня 2016 року за №А- 186/6-16 їй повідомили, що в архіві відділу відсутній Державний акт на право власності на землю (пай) виданий на її ім'я. Тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) площею 2.42 га, яка розташована на території Лобойковської сільської ради та призначеної для ведення сільськогосподарського товарного виробництва.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку (пай), площею 2.42 гектари, що розташована на території Лобойківської сільської ради та призначена для ведення сільськогосподарського товарного виробництва. Вирішено питання щодо судових витрат.

Додатковим рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 113 грн. 43 коп. на користь держави (а.с.31).

В апеляційні скарзі ОСОБА_2, який не приймав участі у справі, просить рішення суду від 20 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_3 з 06 вересня1994 року до 26 жовтня 1998 року працювала в КСП «Більшовик» (а.с.10).

Рішенням Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області 9 сесії 23 скликання №63-ІХ-ХХІІІ від 26 квітня 2000 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» вирішено передати безкоштовно земельні ділянки за рахунок земель колективної власності КСП «Більшовик» (а.с.4).

Згідно з додатком № 01 до вказаного рішення, що є списком громадян, яким передано такі землі, за №24 записано ОСОБА_3 із зазначенням площі паю у 2.42. (а.с.5).

Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Петриківському районі Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_3, на земельну ділянку (пай) площею 2.42 га, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Лобойковської сільської ради, зареєстрований 04 липня 2000 року в Книзі записів (реєстрацій) державних актів на право приватної власності на землю (громадянами) на території Лобойковської сільської ради за № 24 (а.с.6).

Згідно листа відділу Держгеокадастру в Петриківському районі Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року за №А- 186/6-16 ОСОБА_3 повідомили, що в архіві відділу відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 площею 2,42 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лобойківської сільської ради (а.с.7).

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, ОСОБА_3 посилалася на те, що у 2014 році вона втратила державний акт на право власності на землю (а.с.2, 3).

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на їх обґрунтованість та доведеність, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм матеріального та процесуального права, через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставною для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів.

З матеріалів справи вбачається позивач ОСОБА_3 з 06 вересня1994 року до 26 жовтня 1998 року працювала в КСП «Більшовик» (а.с.10).

Рішенням Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області 9 сесії 23 скликання №63-ІХ-ХХІІІ від 26 квітня 2000 року «По передачу земельних ділянок у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» вирішено передати безкоштовно земельні ділянки за рахунок земель колективної власності КСП «Більшовик» (а.с.4).

Згідно з додатком № 01 до вказаного рішення, що є списком громадян, яким передано такі землі, за №24 записано ОСОБА_3 із зазначенням площі паю у 2.42. (а.с.5).

Відповідно до листа з відділу Держгеокадастру у Петриківському районі Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_3, на земельну ділянку (пай) площею 2.42 га, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Лобойковської сільської ради, зареєстрований 04 липня 2000 року в Книзі записів (реєстрацій) державних актів на право приватної власності на землю (громадянами) на території Лобойковської сільської ради за № 24 (а.с.6).

Позивач ОСОБА_3 зазначала, що у 2014 році вона втратила державний акт на право власності на землю

Згідно листа відділу Держгеокадастру в Петриківському районі Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року за №А- 186/6-16 ОСОБА_3 повідомили, що в архіві відділу відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 площею 2,42 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лобойківської сільської ради (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 листопада 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_3 продала ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,420 га, яка розташована на території КСП «Більшовик» Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ця земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого Лобойківською сільською радою 04 липня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №24 (а.с.42).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта станом на 28 лютого 2017 року власником земельної ділянки (пай), площею 2.42 гектари, що розташована на території Лобойківської сільської ради та призначена для ведення сільськогосподарського товарного виробництва є - ОСОБА_2 (а.с.43-45).

Однак, ОСОБА_2, який відповідно до вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки є власником вищезазначеної земельної ділянки та на яку оскаржуваним рішенням суду було визнано право власності за ОСОБА_3, не було залучено до участі у справі.

В абз.5 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (пункт 4 частини першої статті 311, пункт 4 частини першої статті 338 ЦПК).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права власності скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Лобойківської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права власності відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді