Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"13" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Томіленко В.В., Чуб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Дніпровський районний відділ ДМС України у м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з місця реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просять суд: визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати Дніпровський районний відділ Державної міграційної служби України у м. Києві зняти його з реєстрації місця проживання з квартири АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 17 липня 1989 року виконавчим комітетом Дарницької районної Ради народних депутатів гр. ОСОБА_5 та його сім'ї із шести чоловік було видано ордер на жиле приміщення № НОМЕР_1 площею 31,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний ордер був виданий на підставі рішення виконавчого комітету Дарницької районної Ради народних депутатів від 10 липня 1989 року № 427. Як вбачається зі змісту ордера, до складу осіб, яким надано право вселення до зазначеної квартири входять: ОСОБА_5, ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_2 - син дружини, ОСОБА_7 - син дружини, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_8 - донька. Після укладення шлюбу, ОСОБА_8 змінила дівоче прізвище на «ОСОБА_4». Всі вказані особи були зареєстровані за новим місцем поживання, а саме: АДРЕСА_1. У зв'язку із народженням у гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доньки - ОСОБА_3, місце останньої було також зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому, у зв'язку зі смертю, з реєстрації місця проживання були зняті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Рішенням Київради від 03 вересня 2015 року № 944/1808 АДРЕСА_1. На даний час в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровано наступні особи: ОСОБА_5, ОСОБА_2 - син дружини, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_3 - донька. У квітні 2010 року гр. ОСОБА_5 самостійно виїхав (виселився) із квартири, забравши свої речі та нове місце проживання не повідомив, при цьому не здійснив зняття з місця реєстрації проживання. Відповідно до складеного Акту від 15 березня 2017 року та Акту від 16 червня 2017 року, складеного у присутності представника ЖЕД-403, свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 засвідчили про те, що гр. ОСОБА_5, котрий прописаний за адресою: АДРЕСА_4, не проживає за цією адресою з квітня 2010 року. Також, вказані свідки засвідчили, що при огляді квартири його особистих речей не виявлено. Гр. ОСОБА_5 за весь час його відсутності не цікавився ані своїми родичами, ані майном (квартира), участі в утриманні майна, в тому числі сплаті комунальних послуг і проведенні ремонтів - не приймав. Всі комунальні платежі з квітня 2010 року сплачуються ними.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Позивач ОСОБА_4, яка також являється представником позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Уповноважений представник третьої особи - Дніпровського районного відділу ДМС України у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивачів, відповідача, представника третьої особи та за згодою позивачів ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Дарницької районної Ради народних депутатів № 266 від 24 квітня 1989 року, гр. ОСОБА_5 було надано житлову площу як багатодітній сім'ї для тимчасового проживання, без зняття з квартобліку (а.с. 13).

17 липня 1989 року виконавчим комітетом Дарницької районної ради народних депутатів на ім'я гр. ОСОБА_5 було видано ордер на сім'ю з шести осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8 на право заняття житлового приміщення площею 31,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

12 листопада 2015 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 (а.с. 12).

В подальшому, на підставі рішення Київської міської ради від 03.09.2015 року № 944/1808, АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки № 984 від 21 червня 2017 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_13 та ОСОБА_2 (а.с. 15).

Згідно ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до акту від 15 березня 2017 року, складеного сусідами по будинку № АДРЕСА_1 - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14 та затвердженого головним інженером ЖЕД 403, останні підтвердили, що ОСОБА_5 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з квітня 2010 року (а.с. 18). Вказані факти також підтверджуються актом від 16 червня 2017 року, складеного сусідами по будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14 та затвердженого начальником ЖЕД 403 (а.с. 19).

Згідно акту від 09 жовтня 2017 року, складного комісією у складі: майстра т/д № 3 ОСОБА_15, бригадира т/д № 3 ОСОБА_16, двірника т/д № 3 ОСОБА_17 та затвердженого начальником ЖЕД-403 ОСОБА_18, в результаті відвідування квартири АДРЕСА_1 зі слів мешканців, які на момент знаходилися в квартирі, гр. ОСОБА_5 не проживає.

Крім того, відповідно до листа-відповіді Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 15 вересня 2017 року, заяв гр. ОСОБА_5 стосовно чинення йому перешкод в користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві не надходило.

Таким чином, з огляду на вищевикладене вбачається, що відповідач тривалий час не проживає за адресою реєстрації, будь-яких дій щодо вселення його у спірну квартиру не проводив та не проводить, що свідчить про відсутність заінтересованості у проживанні в спірній квартирі.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, надані стороною позивачів докази підтверджують факт не проживання відповідача у квартирі без поважних причин понад шість місяців, а відповідачем не надано доказів перешкоджання позивачем у користуванні житлом, доказів наміру вселитися в квартиру, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивачів про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок відсутності понад встановлені строки.

Щодо заявлених позовних вимог про зобов'язання Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Києві зняти його з реєстрації місця проживання з квартири АДРЕСА_1, то вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» внесено відповідні зміни до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та визначено, що органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, враховуючи викладене вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Дніпровський районний відділ ДМС України у м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з місця реєстрації.

Керуючись ст.ст. 64, 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року, ст. ст. 3, 11, 57-61, 208, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Дніпровський районний відділ ДМС України у м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з місця реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: