Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/1580/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Кочеткової І.В.,

ОСОБА_2,

секретаря Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 Ненсі Лалтафамкімі до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 02 лютого 2015 року вона від свого імені у відділенні № НОМЕР_1 «Надра» сплатила за послуги Запорізького державного медичного університету 32 293,99 грн. за навчання та 161,47 гривень комісії за обробку платежу.

Після цього, вона звернулась до деканату Університету, де її повідомили, що оплата за навчання на рахунок навчального закладу не надходила.

07 квітня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про врегулювання даної ситуації, однак відповіді на своє звернення не отримала.

Вказала, що відповідач взяв на себе зобовязання щодо переказу грошових коштів на користь, але не виконав свій обовязок, тобто, надаючи послуги проведення розрахункових операцій, допустив недолік у вигляді невиконання грошового переказу й порушення строків для його виконання. Тому, крім обов'язку виконати послугу з переказу коштів відповідач на підставі ст. 36 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» також повинен сплатити пеню у розмірі 25% сплаченої вартості наданих послуг.

Крім того, зазначала, що з вини відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в її переживаннях та побоюваннях, що вона може бути відрахована з університету за несвоєчасну сплату за навчання. Сума у розмірі 32 293,99 грн. є значною сумою для позивача та її родини, яку на теперішній час вона повинна сплатити за навчання. Не проведення та фактичне привласнення грошей, які були внесені позивачем за навчання, примушує її та її родину принижуватись, просячи у близьких та друзів позичити гроші. Змінився звичайний склад життя позивача.

Також, ситуація, що склалась з вини відповідача примушує позивача витрачати багато часу та душевних сил на поновлення її порушеного права, що може негативно відобразитись на навчанні, адже замість того, щоб зосередитись на ньому на передодні сесії, вона вимушена відволікатись, звертаючись до відповідача, до суду, до міліції тощо. Позивач постійно знаходиться у пригніченому стресовому стані, що відображається на її родині, друзях, одногрупниках, викладачах у вигляді псування стосунків.

Посилаючись на вказані обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 32 293,99 грн., комісію за обробку платежів у розмірі 161,47 грн., пеню у розмірі 8 073,49 гривень, моральну шкоду у розмірі 2 000 грн..

Справа вже розглядалася судами, проте ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року, про відмову у задоволенні позовних вимог, було скасовано із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки судами не було звернуто уваги, що ОСОБА_3 переказала кошти за 4 дні до введення в банку тимчасової адміністрації.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 32 293 грн. 99 коп..

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Позивачка до суду апеляційної інстанції не зявилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.. ст.. 74,76ЦПК України, причини неявки не повідомила.

Приймає участь в судовому засідання через свого представника.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності позивачки, яка не прибула в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» розяснено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

У даній справі предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення коштів у розмірі 32 293грн.99 коп.

В іншій частині судове рішення сторонами не оскаржується, тому судовою колегією не переглядається.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи,порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Встановлено, що 02 лютого 2015 року на виконання умов договору від 02 листопада 2009 року № 09-094, укладеного із Запорізьким державним медичним університетом, ОСОБА_3 звернулася до каси відділення № НОМЕР_2 «КБ «Надра» та скористалася послугами банку щодо перерахування коштів у розмірі 32 293 грн. 99 коп. на користь Запорізького державного медичного університету як оплату за навчання. Касиром банку були прийняті від позивача готівкові грошові кошти у розмірі 32 293 грн. 99 коп., які призначались для сплати вартості навчання, а також готівкові кошти у розмірі 161 грн. 47 коп. за сплату комісії за переказ банком платежу, що підтверджено квитанціями від 02 лютого 2015 року № k111/2/31 (а.с.10).

Відповідно до довідки Запорізького державного медичного університету від 08 липня 2015 року №183 грошові кошти, сплачені ОСОБА_3 згідно з квитанцією від 02 лютого 2015 року №k111/2/31 на жоден з розрахункових рахунків університету не надходили (а.с.11).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не є вкладником банку, її платіж не є банківським вкладом, та його було внесено за 4 дні до введення тимчасової адміністрації у банку. відтак обмеження передбачені ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не розповсюджуються на правовідносини, що склалися між сторонами у справі.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.

Стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» також визначає, що кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

На виконання постанови правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», керуючись пунктом 2 частини 5 статті 12 та статтею 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 лютого 2015 року № 26 у ПАТ «КБ «Надра» з 06 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» призначено ОСОБА_4 Рішенням Фонду від 23.04.2015 року № 85 внесено зміни до рішення № 26 від 05.02.2015 року та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду по 05.06.2015 року включно (а.с. 31-33)

04.06.2015 року Постановою Правління Національного банку України № 356 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015 року № 113 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» призначено ОСОБА_4 (а.с.34).

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Суд першої інстанції вказані положення Закону не врахував, не звернув уваги на те, що з 05 червня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року, якою було скасовано судові рішення суду першої та апеляційної інстанції, звернено увагу на те, що грошові кошти ОСОБА_3 переказала до банку за4 дні до введення тимчасової адміністрації.

Проте, відповідно до правових позицій, висловлених Верховним Судом України у постановах № 6-2001цс15 від 20 січня 2015 року, № 6-1123цс16 від 13.06.2016 року, №6-1809цс16 від 07.06.2017 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України та які постановлені після розгляду даної справи в касаційному порядку, зазначено, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у Банку вже було припинено здійснення тимчасової адміністрації та розпочато процедуру ліквідації, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвалене судом першої інстанції рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів у розмірі 32 293 грн. 99 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2017 року у цій справі в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення коштів у розмірі 32 293 грн.99 коп. скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 Ненсі Лалтафамкімі до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про стягнення коштів у розмірі 32 293 грн.99 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: І.В.Кочеткова

ОСОБА_2