АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2526/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2361/17Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Чумак О.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю третьої особи ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2017 року

за заявою ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання договору дарування квартири.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2017 року клопотання ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано арешт, накладений на 1/2 частину квартири №4, що належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться за адресою: м. Полтава, провулок Шкільний, 4, застосований ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2016 року (т.2, а.с.47).

З вказаною ухвалою не погодилась ОСОБА_3, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні вимог заявниці ОСОБА_4 відмовити.

В обгрунтування доводів скарги зазначає, що ОСОБА_6 відповідач по справі та ОСОБА_4 заявниця, є сином і матірю, та, на думку апелянта, можуть усвідомлено діяти з метою неправомірного заволодіння майном, яке їм не належить, а саме 1/2 частини квартири №4 по провулку Шкільному у м. Полтава.

З урахуванням наведеного вважає, що зняття арешту з майна до внесення відомостей про рішення суду по справі №552/2526/16-ц у Єдиний державний реєстр прав власності на нерухоме майно, а саме спірної частини квартири, є передчасним.

У судовому засіданні третя особа апеляційну скаргу не визнала, прохала ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2016 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на 1/2 частину квартири №4, що належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та знаходиться за адресою: м. Полтава, провулок Шкільний, 4.

Ухвалу направлено для виконання до Київського ВДВС по м. Полтава Полтавського МРУЮ (т.1, а.с.16-17).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.07.2016 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання договору дарування квартири, задоволено.

Розірвано договір дарування 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений як договір довічного утримання між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений 06.09.2004 року державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №2-1919 (т.1, а.с.244-249).

03.07.2017 року до місцевого суду надійшла заява ОСОБА_4, в якій вона прохала скасувати заходи забезпечення позову, а саме: арешт, накладений на 1/2 частину квартири № 4, що належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться за адресою: м. Полтава, провулок Шкільний, 4, застосовані ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18.05.2016 року в цивільній справі №552/2526/16-ц, копію ухвали направити для виконання до Київського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області (т.2, а.с.28).

У подальшому, як зазначено вище, 27.07.2017 року місцевим судом була винесена оскаржувана ухвала про скасування заходів забезпечення позову (т.2, а.с.47).

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що, оскільки рішення Київського районного суду м. Полтави від 20.07.2016 року, яким скасовано спірний договір дарування, набрало законної сили, ОСОБА_5 14.05.2017 року померла, а ОСОБА_4 є її рідною племінницею та, відповідно, спадкоємицею, яка не може оформити свої спадкові права у звязку з тим, що на спадкове майно накладено арешт, то його необхідно скасувати.

Такий висновок суду відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

За приписом пунктів 3,5,6 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що, оскільки заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.07.2016 року, яке набрало законної сили, розірвано договір дарування 1/2 частини спірної квартири, укладений як договір довічного утримання між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та враховуючи, що, відповідно до актового запису №508 від 15.05.2017 року, вчиненого Київським районним у м. Полтаві ВДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області, ОСОБА_5 померла 14 травня 2017 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №355521 (т.2, а.с.29), внаслідок чого відкрилась спадщина на належне їх майно, зокрема, і на 1/2 частину у спірній квартирі, проте спадкоємці не можуть її успадкувати за наявності накладеного арешту, то наявні підстави для його скасування, оскільки заходи забезпечення позову обмежують зацікавлених осіб у здійсненні ними права на спадкування.

Також, як убачається з матеріалів справи, згідно заповіту від 14.06.2016 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіла усе належне їй майно ОСОБА_3 (т.2, а.с.53) та після смерті 14 травня 2017 року ОСОБА_5 ОСОБА_3 31 липня 2017 року звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 (т.2, а.с.52). Відтак, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову обмежуватимуть і права ОСОБА_3 як спадкоємця у здійсненні нею права на спадкування.

Посилання ОСОБА_3 на те, що зняття арешту з майна до внесення відомостей про рішення суду по справі №552/2526/16-ц у Єдиний державний реєстр прав власності на нерухоме майно, а саме щодо спірної частини квартири, є передчасним, не можуть бути взяті до уваги і тому, що належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності в реєстрі таких відомостей апелянтом не надано.

Окрім того, відповідно до наявної у матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №88308420 від 29.05.2017 року, ОСОБА_5 на момент смерті значиться як власник 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності №б/н від 17.08.1995 року, виданого відділом приватизації житла. При цьому відомості щодо внесення до Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно спірного договору дарування 1/2 частини квартири за вказаною адресою, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у матеріалах справи відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду та не ґрунтуються на нормах права, тому судом до уваги не беруться.

Колегія суддів вважає, що за наведених вище обставин оскаржувану ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.211,303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2017 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ : /підпис/ ОСОБА_9

/підпис/ ОСОБА_10

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1