АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/2187/17-ц Головуючий в І інстанції Строілов С.О.
Номер провадження: №22-ц/791/1586/17 Доповідач Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

ОСОБА_1,

секретар Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 07 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» про скасування наказу про зміну істотних умов праці,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» про скасування наказу№ 343/3 від 26 червня 2017 року про зміну істотних умов праці.

Також ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи її тим, що відповідно п.3 оскаржуваного наказу її повідомлено, що у разі її незгоди продовжити роботу у нових умовах праці трудовий договір з нею буде припинений з 28.08.2017 року за п.6 ст. 36 КЗпПУ, а оскільки вона не погоджується з наказом її буде звільнено та на її місце буде прийнята інша особа, у звязку з чим просила суд забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 07 серпня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник апелянта просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів відносно існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно зі ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Реальна загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду має місце у випадку наявності у сторони спору до його вирішення можливості розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Отже, аналізуючи наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заява належним чином не вмотивована, у ній відсутні посилання на докази, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а задоволення клопотання по суті є фактичним вирішенням спору.

Посилання заявника на вимушеність для позивача обрання альтернативи між звільненням та погодженням на працю на неповну ставку, на утрудненість виконання рішення у випадку звільнення позивача, а також на недостатність розміру заробітної плати у розмірі 0,9 ставки є недостатнім для прожиття не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не обгрунтовують такий захід, як зупинення дії наказу, який прийнятий у відношенні діяльності всього навчального закладу.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга не містить, у зв'язку із чим підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 07 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

ОСОБА_1