Справа № 263/500/17
Провадження № 2/263/744/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу "Приазовський державний технічний університет", треті особи: Головне управління Держпраці у Донецькій області, Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполі Донецькій області про скасування акту проведення розслідування нещасного випадку на виробництві,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася 17.01.2017 року до суду із позовом до Державного вищого навчального закладу "Приазовський державний технічний університет", треті особи: Головне управління Держпраці у Донецькій області, Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполі Донецькій області про скасування акту проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, у якому просить визнати протиправним та скасувати складений 02 листопада 2016 року за формою Н-5 акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався з нею 30 вересня 2016 року о 15.30 в Державному вищому навчальному закладі "Приазовський державний технічний університет" та зобов'язати відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку.

Позов обгрунтовує тим, що 30.09.2016 року в приміщенні маріупольського коледжу Державного вищого навчального закладу "Приазовський державний технічний університет", який є структурним підрозділом університету без статусу юридичної особи, стався нещасний випадок, внаслідок якого позивач зазнала виробничої травми - забиття колінного суглобу. Кабінет позивача знаходився в приймальні директора коледжу і протягом тривалого часу не використовувався через необхідність проведення ремонту, позивач неодноразово ставила питання щодо проведення ремонту перед ректором університету, який затверджує кошторис, але позивачу було відмовлено у цьому. З 19.09.2016 року ректором бьуло виділено саме цей кабінет в якості робочого місця. Виходячі з нього наприкінці робочого дня з речами в руках, позивач зачепилася взуттям за шмат лінолеуму, який відійшов від підлоги та втратила рівновагу і впала. Наказом ректора від 03.10.2016 року було утворено комісію з розслідування нещасного випадку на виробництві. 03.11.2016 року за наслідками роботи комісії було затверджено акт проведення розслідування за формою Н-5, згідно звисновками якого нещасний випадок не було визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. Позивач не згодний із висновком та зазначає у позові, що відразу після повідомлення про травму, керівництво відповідача підлогу на місці падіння в екстреному порядку було приведено у відповідність до вимог техніки безпеки, лінорлеум було прибито цвяхами з метою приховування причини несчасного випадку. Проведене розслідування не відповідає вимогам п.п. 8, 14 Порядку проведення розслідування та веденення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232. А саме щодо зобовязання керівника робіт зберегти до прибуття комісії обстановку на робочому місці у такому стані, в якому вони були на момент настання нещасного випадку та зобовязання комісії протягом трьох робочих днів з моменту її утворення обстежити місце настання нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, свідків. Саме в порушення цих вимог Порядку перше засідання комісї та огляд місця нещасного випадку відбулося лише 21.10.2016 року, комісія мала обстежити місце не пізніше 06.10.2016 року. 05.10.2016 року столяр ОСОБА_2 відремонтував покриття підлоги, хоча комісії повідомив, що ремонт виконав за три дні до нещасного випадку. Комісія відмовила у допиті свідків, які бачили ремонт підлоги.

Також комісія зазначила, що місце де стався нещасний випадок не знаходилося в будівлі, де позивач повинна була працювати з 13.30 години 30.09.2016 року, падіння відбулося після закінчення робочого часу. Позивач після отримання телефонограми про необхідність ознайомитися із наказом відповідача ознайомилася з ним о 13.30., за наказом позивача було переведено на посаду старшого наукового співробітника кафедри технології машинобудування з 30.09.2016 року, наказ було позивачем оскаржено в судовому порядку. Дізнавшись про переведення позивач повернулася до кабінету у коледжі забрати свої особисті речі, перебувала в стані сильного душевного хвилювання через незаконне переведення, приблизно о 15.30 30.09.2016 року піднялася до приймальної, забрала речі і на виході зачепилася взуттям за шмат лінолеуму, який відійшов від підлоги та втративши рівновагу, впала, отримала травму.

Під час нещасного випадку позивач знаходилася на території підприємства. Згідно п.п.3 п. 15 Порядку нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом і складається акт за формою Н-1 у випадках, що є підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підриємства перед початком роботи і після її закінчення. З розпорядженням ректора про закінчення робочого часу позивач ознайомлена не була. Представників позивача було усунено від дослідження матеріалів розслідування і позбавлено можливості подавати свої заперечення у порушення вимог п. 11, п. 17 Порядку.

Позивач в судове засідання не прибула, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Зазначивши, що позивач після травмування почувала себе погано, після 30.09.2016 року були вихідні, та у понеділок 03.10.2016 року вона звернулася за медичною допомогою, була поміщена до чергової лікарні № 4 та одразу вранці повідомила відповідача про нещасний випадок. 03.10.2016 року було створено комісію, яка у порушення Порядку розслідування нещасних випадків несвоєчасно оглянула місце нещасного випадку, чим надала можливість столяру відремонтувати підлогу вже після випадку. Посилання відповідача на п. 23 Порядку є помилковим, оскільки він регулуює загальний строк розслідування нещасного випадку, строки чітко визначає п. 14. Позивачем ще у лікарні членам комісії надавалися фотознімки стану підлоги, але комісія це проігнорувала. Крім того рішенням суду наказ про переведення позивача 30.09.2016 року було скасовано, тому кабінет у коледжі є робочим місцем позивача. Позивач пересувалася по території відповідача, перебувала на робочому місці, тому несчасний випадок стався саме на виробництві. Заперчення відповідача щодо звернення позивача до лікарні за місцем проживання спростовуються відповіддю лікарні № 4, яка була черговою ургентною лікарнею. Розслідування нещасного випадку було проведено з порушенням Порядку, між керівництвом університету та позивачем мали місце конфлікти, що призвело до неправільного висновку, викладеного в акті за формою Н-5.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, зазначивши, що позивач не надала доказів факту отримання нею травми на виробництв 30.09.2016 року, свідкі нещасного випадку відсутні, отримання травми на виробництві відомо лише зі слів позивача, у довідці не зазначено час отримання травми. Перед святкуванням Дня вчителя у приміщенні коледжу було виконано латковий ремонт підлоги, 30.09.2016 року був скороченим робочим днем. 30.09.2016 року позивача було переведено наказом ректора на посаду старшого наукового співробітника кафедри технології машинобудування, тому приймальня директора коледжу не є робочим місцем позивача, її робочим місцем була кафедра університета. Приміщення коледжу окрема будівля, посилання позивача на п.п.3 п. 15 Порядку є безпідставним, оскільки передбачає пересування по території підприємтсва до початку роботу та після її закінчення, позивач прийшла до коледжу о 16.00. годин за своїми речами , це не є приведенням робочого місця до порядку, окільки не є робочим місцем позивача. Посилання на скасування наказу про переведення позивача заочнім рішенням суду від 16.02.2017 року безпідставне, оскільки станом на 30.09.2016 року наказ про переведення був дійсним. Будь-які неприязні стосунки між позивачем та керівництвом університету відсутні. Відповідно до Порядку позивач повинна була повідомити керівництво негайно, але повідомила про це через 3 дні, чим порушила вимоги Порядку, медичний заклад не повідомив керівництво про звернення позивача за медичною допомогою, що є порушенням п.9 Порядку, тому посилання позивача на вимоги п. 14 Порядку є безпідставними. Якщо вважати, що позивач отримала травму за наведених обставин, то з її боку мало місце неуважність, вона не виконувала вимоги по охороні праці. Позивач оскаржувала акт до управління Держпраці, яке у відповіді зазначило, що нещасний випадок виник у неробочий час та не пов'язаний із виробництвом. Комісія здіснювала розслідування у відповідності до Порядку та прийняла законне рішення. У позові просила відмовити.

Представник третьої особи відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполі Донецькій області ОСОБА_5 проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що була членом комісії під час розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем. Комісія діяла у відповідності до Порядку розслідування нещасних випадків. Посилання позивача про дотримання триденного строку огляду місця події є безпідставним, оскільки лише на третій день стало відомо про нещасний випадок, тому коісія проводила розслідування за вимогами п.23 Порядку, за яким строк розслідування становить один місяць. Коміся самостійно виходячі із своїх плануувуань та можливостей збирає усіх членів комісії , опитує свідків, проводить необхідні процедури. Позивач у лікарні членам комісії показувала фото у своєму мобільному телефоні де зображено підлогу із порваним лінолеумом але не надала можливості зясувати дату здійснення зйомки, в телефоні лише висвітився день тижня, який не був п'ятницею. Крім того позивач пояснила, що вона була раніше прооперована на коліному суглобі, має захворювання ніг. Факт падіня позивача ніким та нічим не підтверджено, позивач, як колишній працівник охорони праці, обізнана про необхідність фіксувати пригоду негайно та про необхідність негайного надння медичної допомоги. Знайома позивача ОСОБА_6, яка чекала позивача у коледжі, є заінтересованою особою, оскільки працює на підприємстві, де позивач є засновником.

Представник третіх осіб ОСОБА_7 проти позоу заперчувала, просила у позові відмовити, зазначивши, що нещасний випадок, що стався з позивачем не стався на виробництві, оскільки робочий день закінчився о 14.57, а позивч прийшла до коледжу о 16.00. та коледж не був її робочим місцем 30.09.2016 року, повернення за своїми особистими речами після закінчення робочого часу не може свідчити про виконання трудових обовязків. Позивач не виконала свій обов'язок негайно повідомити керівника про нещасний випадок, що ставить під сумнів про наявність травмування на території роботодавця. Комісія діяла у відповідності до Порядку та склала законний акт за формою Н-5.

Представник третьої особи Головного управління Держпраці у Донецькій області в судове засідання не прибув, надавши листа про розгляд справи за його відсутністю.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що працює вахтерм у коледжі. 30.09.2016 року був скорочений робочий день перед святом ОСОБА_6 вчителя. Позивач прийшла до коледжу вранці та у 13.00 пішла з коледжу. О 16.00 прийшла до коледжу, піднялася по сходах на другий поверх та через п'ять хвилин спустилася, повернула ключ, скарг ніяких не виказувала, виходила з коледжу самостійно, твердою ходою, не кульгала. Разом з позивачем була колишня співробітниця, яка її чекала у холі.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює у коледжі, в приймальній директора в жовтні-листопаді 2016 року був пошкоджений лінолеум, підлогу відремонтували після нещасного випадку з ОСОБА_1, комісія його не опитувала, як стався нещасний випадок він не знає, свідком його не був, про нещасний випадок стало відомо вже після нього.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що працює столяром у коледжі. Перед святом ОСОБА_6 вчителя отримав завдання від директора привести до ладу підлогу у приймальній та 27. 09.2016 року відремонтував підлогу, набив латку. Станом на 30.09.2016 року підлога у приймальній не мала пошкоджень.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що раніше працювала у коледжі, знайома з позивачем. 30.09.2016 року їй зателефонувала позивач та попросила її супроводити до відділу кадрів університету для ознайомлення з наказом, після ознайомлення ОСОБА_1 дуже розхвилювалася, наказ був неочікуваним, було змінено її робоче місце без її згоди. Потім вона попросила супроводити її до коледжу щоб забрати особисті речі, приблизно на початку четвертої години вони прийшли до коледжу, свідок залишилася чекати позивача, а позивач піднялася до свого кабінету за речами, коли поверталася та спускалася, то свідок помітила, що позивач кульгає, коли вийшли з коледжу, позивч сказала, що впала в приймальній перечипившись за лінолеум, її чоловік приїхав на машині та забрав позивача. У приймальній був пошкоджений лінолеум, про що свідок бачила 20.09.2016 року, коли приходила доколеджу у своїх справах. На цей час працює у ТОВ "Енергореле"

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що є чоловіком позивача, напередодні свята Дня вчителя у п'ятницю йому зателефонувала дружина приблизно з 15.00. до 16.00, та була знервована, оскільки їй повідомили про наказ про переведення, просила приїхати її забрати, він приїхав до коледжу, вийшла його дружина, яка кульгала та повідомила, що вона впала у приймальній коледжу, пречипилася через пошкоджений лінолеум. Вдома нога стала боліти сільніше, тому звернулися до лікарні в понеділок вранці за медичною допомогою, спочатку позивач намагалася самостійно надати собі допомогу. Він був представником позивача під час засідання комісії, йому не надали можливості ознайомитися з документами. Комісії надавали фотографії стану підлоги, які були виконані з мобільного телефону, який має технічні можливості фіксувати дату, але комісія не прийняла їх. Комісія збиралася лише раз чи два, більше не збиралася. Свідок був присутній під час виходу на місце події, де була свіжа латка на підлозі з лінолеуму. Між ректором університету та позивачем склалися неприязні стосунки. Про нещасний випадок свідку відомо зі слів позивача, до приміщення коледжу не заходив. Стан пошкодженої підлоги на час нещасного випадку бачив лише на фотографії, особисто не бачив.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що працює директорм коледжу. 30.09.2016 року у зв'язку із святом Днем вчителля було скорочено робочий день до 14.00. Приблизно в 13.15 побачив, що позивач збирала свої речі та сказала що йде до відділу кадрів ПДТУ знайомитися із наказом, більше її не бачив. Перед святом столяром було відремонтовано пілогу у приймальній, стан лінолеуму був задовільний, 30.09.2016 року пошкоджень не мав. Про нещасний випадок стало відомо лише 03.10.2016 року.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що є працівником коледжу. 30.09.2016 року був передсвятковий день, робочий день було скорочено. Свідком травмування позивавчва не була. Перед святом було відремонтовано лінолеум у приймальній, пошкоджень на підлозі не було.

Свідокх ОСОБА_13 суду пояснила, що працює у коледжу та під час нещасного випадку перебувала у плановій відпустці, вийшла на роботу 03.10.2016 року та стало відомо про нещасний випадок. Стан приймальної директора перебував у стані ремонту, не знає який стан був підлоги, питання ремонту постійно обговорюються на нарадах.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що працює у коледжі, 30.09.2016 року сталася травма у ОСОБА_1, про що їй стало відомо 03.10.2016 року на роботі. Під час святкування Дня вчителя заходила до приймальної директора, підлога була в нормальному стані, пошкоджень не було, були металеві накладки. Підлогу було відремонтовано до свята. Раніше до ремонту лінолеум був пошкоджений.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що є працівником коледжу, під час святкування Дня вчителя хворіла та мала листок непрацездатності. Приймальня директора перебувала у стані ремонту, там старий лінолеум, але він у нормальному стані. Не пом'ятає, щоб на ньому були дірки. Свідок є членом адміністартивної ради, яка постійно розглядає питання ремонту. Директор давав вказівки до Дня вчителя усе привести до порядку, оскільки чекали гостей, ветеранів. Коли ремонтували підлогу у приймальній свідку не відомо.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що працює у коледжі завгоспом, ще у серпні 2016 року дала вказівку столяру ОСОБА_2 відремонтувати підлогу у приймальній, в кінці вересня 2016 року він доповів, що виконав ремонт. Документально виконання таких ремонтних робіт не здійснюється. Перебувала у відпустці, стан підлоги не бачила, свідком нещасного випадку не була.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що працює у коледжі, обставини травмування позивача не відомі, його свідком не була, лінолеум на підлозі був залатаним.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що працює у коледжі, 30.09.2016 року був скорочений робочий день, про нещасний випадок не відомо, оскільки не бачила, вже у понеділок позивач зателефонувала до коледжу та повідомила про травму.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що входив до складу комісії по розслідуванню нещасного випадку, яка була створена 03.10.2016 року коли стало відомо про нещасний випадок. 06.10.2016 року відвідали позивача у лікарні, де вона розповіла, що 30.09.2016 року впала у приймальній кледжу, перечипилась та пошкодила ногу. Комісія оглядала підлогу, на підлозі були якісні латки, рішення комісія приймала одноголосно. Раніше до приймальної директора не заходив, стан підлоги не бачив. Під час зсідання комісії був присутній представник позивача ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що працює в університеті інжнером охорони праці, 03.10.2016 року телефоном позивач повідомила про травму. Було створено комісію, до якої вона увішла як голова, направлено було листа до лікарні для з'ясування стану потерпілої. 06.10.2016 року відвідали позивача, в неї була перемотана нога, пояснила, що вона впала у приймальній коледжу 30.09.2016 року. Комісія опитувала свідків, ніхто не бачив, як вона впала. У довідці лікарні було зазначено забій. На засіданні комісії був її представник чоловік, який поводив себе некоректно. Підлога приймальної була вдремонтованою, столяр пояснив, що ремонт виконано до нещасного випадку, вахтер пояснила, що позивач 30.09.2016 року швидко зайшла та швидко вийшла ні на що не скаржилася. У лікарні позивач показувала фото на телефоні, але не дала можливостя з'ясувати дату фото. Розслідування було проведено вдповідно до вимог законодавства та було прийнято рішення, що травма не виробнича.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що входив до складу комісії розслідування нещасного випадку як представник профспілки. 03.10.2016 року було повідомлено про нещасний випадок. 30.09.2016 року до приймальної у коледжі не заходив. У складі комісії виходили на місце та перевіряли стан підлоги. На його думку стан підлоги у нормальному стані. Комісія усе фіксувала під час огляду місця.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що він був членом комісії, їздив до лікарні, де зустрилися з ОСОБА_1, опитували її. На підставі розслідування було зроблено висновок. Про те що він є членом комісії взнав у жовтні 2016 року, дати не пом'ятає. ОСОБА_1 показвала фото у телефоні із зображенням лінолеуму, сказала, що це підлога коледжу, дати та місця на фото не було. Комісія виходила на місце, дату не пом'ятає. Представник ОСОБА_1 безпідставно його звинувачував у алкогольному сп'янінні, із складу комісій вийшов, оскільки був у відрядженні. Особисто у коледжі не був, підлоги не бачив.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що входила до складу комісії по розслідуванню нещасного випадку, головою була ОСОБА_20 Комісія відвідувала у лікарні ОСОБА_1, яка показувала фото у телефоні щодо стану підлоги, але дати не було, просили її надати фото з датою, але вона так і не дала такі фото. Потерпіла несвоєчасно повідомила про травмування. Комісія не встановила, що на час травмування підлога у приймальній була пошкодженою. 30.09.2016 року був предсвятковий день, який було скорочено.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що працював в університеті до листопада 2016 року інженером з охорони праці. Відвідував позивача у лікарні, де вона розповіла, що зачепилася за лінолеум та впала. Свідком нещасного випадку не був, до складу комісії не входив . Стан підлоги у приймальній коледжу не бачив. Після отримання інформації про нещасний випадок своєчасно було створено комісію, чому його не включили до комісії не відомо. Відомо , що маються судові тяжби у позивача, про конфлікти не відомо.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 124-43 від 19.09.2016 року ректора Державного вищого навчального закладу "Приазовський державний технічний університет" ОСОБА_1 поновлено на попередній роботі на посаді виконуючого обов'язки директора Маріупольського коледжу та наказом № 213-07 від 30.09.2016 року ОСОБА_1 в.о. директора Маріупольського коледжу було переведено на посаду старшого наукового співробітника кафедри машинобудування з 30.09.2016 року.

Накаозм № 117-40 від 03.10.2016 року Державного вищого навчального закладу "Приазовський державний технічний університет" створено комісію для розслідування нещасного випадку.

Відповідно до матеріалів особистої справи потерпілого ОСОБА_25 та акту за формою Н-5 про провевдення розслідування нещасного випадку що стався 30.09.2016 року о 15.30 в Державному вищому навчальному закладі "Приазовський державний технічний університет" комісія за наслоідками розслідування прийшла до висновку, що нещасний випадок не визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, акт за формою Н-1 не складати. Рішення прийнто враховуючи, що факт настання події підтверджзується лише за поясненнями потерпілої ОСОБА_1, час різниться за поясненнями ОСОБА_1 та свідків, та не є робочим часом. Місце на яке вказує потерпіла, не занходилося в будівлі , де відповідно до переводу з 13.30. годин 30.09.2016 року була повинна працювати ОСОБА_1, а також потерпіла прийшла до вказаного місця падіння за особистими речами , а не у зв'язку із виконанням роботи або перебування на території у зв'язку з проведенням виробничої наради та інше. Також за змістом акту зазначено, що про нещасний випадок ОСОБА_1 повідомила підприємство 03.10.2016 року, лікарняний лист видано 03.10.2016 року. До особової справи додано заяву ОСОБА_1 від 03.10.2016 року щодо проведення розслідування нещасного випавдку, протокол огляду місця події від 21.102016 року та фотознімки з місця нещасного випадку, де мається зображення підлоги у відремонтованому стані. Згідно повідомлення головного лікаря СШМД м.Маріуполя ВСП КЛПУ "ОЦЕМД та МК " від 21.10.2016 року 03.10.2016 року ургентним лікувальним закладом з травматології була міська лікарня № 1. Згідно висновку ВКК від 04.10.2016 року ОСОБА_1 має діагноз забій коленного суглобу, тавма на виробництві від 30.09.2016 року

Згідно наказу № 45 від 09.09.2016 року Маріупольського коледжу про посилення контрольно-перепустного режиму 30.09.2016 року скорочено робочий день на одну годину до 14.57.

Відповідно до журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці Маріупольського коледжу, розпочатого 01.06.2010 року, ОСОБА_1 20.09.2016 року позапланово проведено інструктаж.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 мається запис щодо роботи ОСОБА_1 інженером з техніки безпеки, 03.10.20144 року було переведено на посаду в.о. обов'язки директора Маріупольського коледжу, 30.10.2015 року звільнео за прогули, 16.09.2016 року поновлена на попередній посаді та 30.09.2019 року переведено на посаду старшого наукового співробітника кафедри машинобудування.

Відповідно до виписки з протоколу Маріупольського коледжу від 12.09.2016 року №3 вирішено здійснити профілактичний ремонт підлоги в приміщенні коледжу.

Згідно відповіді головного лікаря МК № 4 м.Маріуполя від 14.06.2017 року лікарня несла ургентне чергування по м.Маріуполю з 08.00. 02.10.2016 року по 08.00. 03.2016 року. ОСОБА_1 була доставлена до лікарні 03.10.2016 року о 06.40 годин.

Відповідно до листка непрацездатності ОСОБА_1 хворіла у період з 03.10.2016 року по 02.12.2016 року з діагнозом забій правого колінного суглобу.

Заочним рішеннм Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 16.02.2017 року позов ОСОБА_1 задоволено та наказ № 213-07 від 30.09.2016 року про переведення ОСОБА_1 на посаду старшого наукового співробітника кафедри машинобудування скасовано, рішення набрало законної сили 14.04.2017 року.

За довідкою відповідача від 11.05.2017 року ОСОБА_1 27.01.2017 року була присутня на робочому місці старшого наукового співробітника кафедри машинобудування та отримала за цей робочий день заробітну плату. Відповідно до табелю обліку робочого часу за січень 2017 року має один робочий день 27.01.2017 року.

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПДТУ встановлено робочий час для працівників.

Зідно відповіді Головного управління держпраці у Донецькій області на ім'я ОСОБА_1 , управлінням розглянуто звернення ОСОБА_1 та надано відповідь, що нещасний випадок настав у неробочий час та не у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, підстав для проведення повторного розслідування та визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом відсутні.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань засновниками ТОВ "Енергореле" є ОСОБА_1 та ОСОБА_26

Відповідно до ч.1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України та ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст.ст. 13, 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасним випадком є обмежена у часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробництва фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Вимогами ст. 22 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

На момент проведення розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1М діяв Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (надалі - Порядок), затверджений Постановою КМУ від 30 листопада 2011 р. № 1232.

Згідно з цим Порядком п.7 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

За п.8. Порядку про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити керівника робіт, який безпосередньо здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці, чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до надання необхідної допомоги потерпілому.

Крім того, згідно п. 23 Порядку нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку).

Згідно п.14 Порядку комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: - обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; - визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; -з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; -вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); - визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; - установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; - скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження; - скласти у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов'язаного з виробництвом, крім актів за формою Н-5 і Н-1, у шістьох примірниках картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою П-5) згідно з додатком 5. У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Обставини, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, визначені в п.15 Порядку, а за якими не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, - п.16 Порядку.

Пунктом 15 Порядку визначено вичерпний перелік обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, серед яких:

- виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні;

- перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу;

- підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни,

пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення;

- виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під час

відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні;

- проїзд на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підприємству, або іншому транспортному засобі, наданому роботодавцем відповідно до укладеного договору та інші.

Згідно п.33 Порядку контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Пунктом 59 Порядку передбачено, що рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку у разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім'ї чи особи, яка представляє його інтереси, зі змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ).

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані суду докази та враховуючи наведені вимоги законодавства суд приходиь до висновку, що позивачем не надано суду підтверджень, що саме 30.09.2016 року у приміщенні приймальної директора Маріупольського коледжу з нею стався нещасний випадок. Усі свідки, допитані як під час проведення розслідування нещасного випадку, так і під час судового розгляду надали пояснення, що їм стало відомо про нещасний випадок за повідомленням самої ОСОБА_1, очевидці нещасного випавдку відсутні. Майже усі свідкі у їх великій кількісній перевазі підтвердили обставину, що перед святом ОСОБА_6 вчителля за розпорядженням директора коледжу було проведено латковий ремонт підлоги у приймальній директора коледжу та станом на 30.09.2016 року підлога була відремонтована та не містила пошкоджень. Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_27, оскільки вони також не були свідками нещасного випадку, їм відомо про цей випадок лише зі слів самої ОСОБА_1, та їх доводи щодо пошкодження підлоги спростовуються показами свідків, які за явною більшестю перевирщують їх покази, при цьому свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_10 особисто не бачили стан підлоги та відомості надавали зі слів ОСОБА_1 Також суд критично оцінює надане для огляду фото позивачем щодо стану підлоги у приймальній директора Маріупольського коледжу, оскільки на фото мається зображення лише пошкодженого лінолеуму та фото не містить прив'язки до будь-якого приміщення, відсутня інформація дати та часу фіксації фотознімка та його місця.

Що стосується дотримання комісією Порядку розслідування нещасного випадку, то суд приходить до висновку, що розслідування проведено їз дотриманням зазначеного Порядку, суд не погоджується із твердженням позивача щодо недотримання відповідачем триденого строку огляду місця події та вимог п. 14 Порядку, оскільки потерпіла у порушення п. 8 Порядку своєчасно не повідомила керівництво роботодавця про настання нещасного випадку, тому комісія проводила розслідування у відповідності до п. 23 Порядку.

Також під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 приходила до коледжу 30.09.2016 року о 16.00 за показами свідка ОСОБА_8 та за свідченнями свідка ОСОБА_6 на початку 16 години, тобто по закінченню робочого часу, який 30.09.2016 року становив до 14.57 годин. Причина повернення за особистими речами, як зазначає позивач не є тією обставиною, яка зазначена у переліку п. 15 Порядку, тобто не пов'язано із виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків, не виконувала інших завдань , не займалася підготовкою до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи робочого місця, та інше, знаходилася у приміщенні коледжу за особистими підставами після ознайомлення із наказом про її переведення на іншу посаду 30.09.2016 року.

За таких обставни суд приходить до всиновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог, тому відмовляє у позові.

Керуючись ст. ст. 10, 11,57, 60, 21, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу "Приазовський державний технічний університет", треті особи: Головне управління Держпраці у Донецькій області, Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполі Донецькій області про скасування акту проведення розслідування нещасного випадку на виробництві - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І. Скрипниченко