Справа № 357/1710/17 Головуючий у І інстанції Кошель Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2885/17 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 42 12.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
12 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Голуб С.А.

суддів: Гуля В.В., Приходька К.П.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою військової частини польова пошта НОМЕР_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , третя особа: квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква, про визнання недійсним рішення та поновлення на квартирному обліку,
в с т а н о в и л а :
У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 20 січня 2017 року він отримав виписку з протоколу засідання житлової комісії в/ч пп НОМЕР_1 /А1232/ № 1 від 11 січня 2017 року про зняття його з квартирного обліку у зв`язку з тим, що його звільнено з лав Збройних Сил України по скороченню штатів та тим, що не передбачено зарахування даної категорії громадян на квартирний облік в іншому населеному пункті, крім місця проходження служби.
Позивач, перебуваючи у військовому званні підполковника, у грудні 2005 року був звільнений в запас з посади ад`юнкта Національної академії оборони України в зв`язку із скороченням штатів з направленням на військовий облік до Білоцерківського ОМВК, його вислуга років у ЗСУ складає більше 20 років, з 03 березня 1995 року перебував на квартирному обліку у загальній черзі, в першочерговій черзі - з 30 грудня 2005 року.
На підставі викладеного, позивач просив суд першої інстанції визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини пп НОМЕР_1 / НОМЕР_2 / про зняття його з квартирного обліку, яке оформлене протоколом № 1 від 11 січня 2017 року; зобов`язати відповідача поновити його, разом з сім`єю, на квартирному обліку у військовій частині пп НОМЕР_1 / НОМЕР_2 / міста Біла Церква.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним рішення житлової комісії військової частини пп НОМЕР_1 /А 1232/ міста Біла Церква Київської області про зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку, яке оформлено протоколом № 1 від 11 січня 2017 року.
Зобов`язано військову частину пп НОМЕР_1 /А 1232/ міста Біла Церква Київської області поновити ОСОБА_1 разом з членами сім`ї, а саме: сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартирному обліку у військовій частині пп НОМЕР_1 /А 1232/ міста Біла Церква Київської області.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ВЧ пп В 2968 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
В доводах апеляційної скарги посилається на положення Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року на підставі яких просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений.
Позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за наказом заступника Міністра оборони України /по особовому складу/ від 26 грудня 2005 року № 146 підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за пунктом 67 підпункт «в» статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» /у зв`язку зі скороченням штатів/, з правом носіння форми одягу, підлягав направленню на військовий облік до Білоцерківського ОМВК, що стверджується копією витягу з цього наказу /а.с.7/.
Як зазначено в наказі, вислуга років позивача у Збройних Силах становить: календарна-20 років, пільгова -21 рік 10 місяців.
На засіданні житлової комісії в/ч НОМЕР_2 17 липня 2013 року було прийнято рішення про зарахування сім`ї підполковника запасу ОСОБА_1 на квартирний облік для поліпшення житлових умов, до загальної черги з 05 березня 1995 року та до пільгової черги з 30 грудня 2005 року для позачергового отримання житлового приміщення, як звільненого з військової служби у зв`язку зі скороченням штатів.
Склад сім`ї: син ОСОБА_2 , 1989 р.н., донька ОСОБА_3 , 2013 р.н.
Позивач разом з членами сім`ї на даний час зареєстровані по АДРЕСА_1 , де вони винаймають житло за договором /а.с.13-14/.
Рішенням житлової комісії в/ч пп НОМЕР_1 / НОМЕР_2 / міста Біла Церква від 11 січня 2017 року, яке оформлено протоколом № 1 /а.с.6/, позивача знято з квартирного обліку у цій військовій частині з членами сім`ї відповідно до п.п. 2.16, 2.18 наказу МО України № 737 від 30 листопада 2011 року зі змінами, оскільки його звільнено зі служби у зв`язку зі скороченням штатів, перебування даної категорії осіб на квартирному обліку в іншому населеному пункті /м.Біла Церква/ крім місця проходження служби /м.Київ/ не передбачено.
Суд першої інстанції дослідивши правові підстави взяття позивача на квартирний облік і правові підстави для зняття його з квартирного обліку, які були зазначені відповідачем у своєму рішенні, дійшов висновку, що дії відповідача є неправомірними, оскільки ним неправильно була застосована дія закону в часі. Суд виходив з того, що право позивача після звільнення зі служби перебувати на квартирному обліку у військовій частині за місцем проживання / реєстрації/ підлягає захисту.
Судова колегія погоджується із такими висновками суду виходячи з такого.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України.
На дату звільнення позивача зі служби у грудні 2005 року діяло Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України , затверджене наказом МО України № 20 від 03 лютого 1995 р./ далі Положення/ Відповідно до пункту 37 цього Положення військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла. Якщо такий військовослужбовець обирає для проживання після звільнення з військової служби, з урахуванням існуючого порядку прописки, інший населений пункт, відповідний командир військової частини, за проханням військовослужбовця за 3 роки до звільнення у запас або у відставку за віком, подає до військового комісаріату і квартирно-експлуатаційної частини району необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення КЕЧ району про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання житла у військовому комісаріаті він знімається з квартирного обліку за останнім місцем служби. Він також може скористатися правом отримати житло після звільнення з військової служби від виконавчих комітетів місцевих Рад народних депутатів відповідно до чинного законодавства.
Отже, на час звільнення позивача зі служби в зв`язку зі скороченням штатів вказаним вище Положенням позивачу було гарантовано право перебувати на квартирному обліку у військовій частині та отримати житло з державного житлового фонду за місцем проживання та реєстрації.
Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 10 січня 2012 року за № 24/20337, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно з п.3 якої забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.
Згідно п. 1.4 Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства /п.1.5 Інструкції/.
Отже, позивач, вислуга на військовій службі якого більше 20 років, який разом з членами сім`ї наймає житло, має право на одержання житла для постійного проживання, а тому повинен перебувати на квартирному обліку.
Підставою для зняття позивача з квартирного обліку житлова комісія військової частини зазначила п.п. 2,16, 2.18 вказаної вище Інструкції, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року зі змінами.
Так, за ч.1 п.2.16 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.
Згідно положень п.2.18 Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
А оскільки позивача звільнено з військової служби з підстав не зазначених в абзаці першому пункту 2.16 Інструкції /в зв`язку зі скороченням штатів/, то відповідачем і було прийнято рішення про зняття позивача з квартирного обліку.
В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
А тому з врахуванням наведених вище правових норм суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивач мав право після звільнення зі служби перебувати на квартирному обліку у військовій частині за місцем проживання / реєстрації/
Згідно з п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ № 1081 від 03 серпня 2006 року, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Крім того, у ст.40 ЖК України також передбачено підстави для зняття громадян з квартирного обліку.
Так, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових
умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави
для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової
компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;
2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
Згідно з п.1.11 вказаної вище Інструкції усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку.
А як передбачено п.2.4 Інструкції, на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини.
Отже, з врахуванням приписів вищенаведених правових норм, суд першої інстанції правильно встановив наявність підстав для визнання недійсним рішення житлової комісії в/ч пп НОМЕР_1 / НОМЕР_2 / про зняття позивача з квартирного обліку. При цьому суд правильно виходив з того, що позивач зареєстрований у м. Білій Церкві, житлом для постійного проживання не забезпечений, підстави для зняття його з квартирного обліку, на які послався відповідач, на час звільнення позивача зі служби були відсутні.
Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростували. В апеляційній скарзі не зазначено чому є неправильним висновок суду про те, що закон не має зворотної дії в часі.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,
У Х В АЛ И Л А :
Апеляційну скаргу військової частини польова пошта НОМЕР_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Головуючий
Судді