Справа № 587/2696/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньосироватської сільської ради, третя особа Сумська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,69 га надану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 15 січня 2003 року.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, в письмовій заяві представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без їх участі.

Представники відповідача та третьої особа в судове засідання також не зявились, в письмових поясненнях проти позову не заперечували та просили розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2003 року померла ОСОБА_2 матір ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне їй майно. Єлиною спадкоємицею за законом є донька померлої ОСОБА_1 До спадкового майна, яке належало померлій на дату смерті належить земельна площею 0,69 га цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Нижньосироватської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності па землю серія РІ №578963 від 17.03.2003 року (а.с. 9-12).

Відповідно до матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 позивач у строки, встановлені ст. 1270 ПК України подав заяву про прийняття спадщини та оформив частину своїх спадкових справ. У вересні 2017 року позивач через представника звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на земельні ділянки, які зазначені вище, але у оформленні позивачу було відмовлено з наступних підстав. Державний нотаріус Сумської РДНК ОСОБА_3 зазначила, що державний акт на право приватної власності на земельні ділянки виданий Нижньосироватською сільською радою народних депутатів 17.03.2003 р., тобто у час, коли ОСОБА_2 вже померла. Всі мотиви відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку викладені у постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.09.2017 року (а.с. 13).

На даний час позивач не в змозі оформити право приватної власності на землю в зв'язку обставин, які склалися та не залежали від волі позивача.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до абз. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права па спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на іемельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про раво на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність а землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року. Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Внаслідок обставин, які склалися позивач не має можливості як власник ані оформити спадщину, ані вільно користуватися та розпоряджатися всім спадковим майном.

Враховуючи викладене, необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,69 га надану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 15 січня 2003 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 та 218 ЦПК України, ст. 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,69 га надану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 15 січня 2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін