Провадження № 2/761/1052/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку Валендюка Владислава Сергійовича про повернення банківських вкладів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 29 червня 2016 року, в особі свого представника, звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку Валендюка Владислава Сергійовича (далі - Відповідач) про повернення банківських вкладів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між Позивачем та Відповідачем було укладено договори банківських строкових вкладів, а саме: 17 листопада 2014 року на суму вкладу 164924 грн. 82 коп., 17 листопада 2014 року в іноземній валюті на суму вкладу 60 734 долари США 59 центів, 17 листопада 2014 року в іноземній валюті на суму вкладу 15 703 долари США 28 центів (далі - Договори). Представник Позивача зауважив, що станом на день звернення із зазначеним позовом до суду, строк дії Договорів сплив. Після закінчення строку дії Договорів Позивач отримала кошти в межах суми граничного відшкодування в розмірі 200 000 грн. 00 коп., що передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», решту суми грошових вкладів Позивачеві повернуто не було. Крім того, зазначив, що Позивачеві не було повернуто й кошти, які були розміщені на рахунку, відкритому для отримання соціальних виплат (пенсії) в сумі 5 788 грн. 93 коп. Посилаючись на ряд норм діючого законодавства, представник Позивача стверджує, що дії Відповідача, направлені на ухилення від повернення належних Позивачеві вкладів є протиправними та порушують права останньої щодо розпорядження власними коштами. Вважає, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає наслідком запровадження тимчасової адміністрації безпосереднє та в повному обсязі звільнення банку від виконання своїх обов'язків у договірних відносинах із вкладниками, а стаття 52 цього Закону визначає лише черговість та порядок задоволення вимог до банку. Просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на користь Позивача грошові кошти в сумі 76 806 доларів США 22 центи у гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення; стягнути із Відповідача на користь Позивача грошові кошти в сумі 197 033 грн. 41 коп.; стягнути з Відповідача на користь Позивача грошові кошти в сумі 5 788 грн. 93 коп.

У судовому засіданні, представник Позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Позовні вимоги просив суд задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснив суду, що строк дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» закінчився 17 грудня 2015 року, після чого Позивач звернулася із зазначеним позовом до суду, тобто правовідносини щодо повернення залишків грошових коштів між Позивачем та Відповідачем склалися вже після закінчення дії тимчасової адміністрації. Наголосив на тому, що виходячи із підстав і предмета позову, Позивач у будь-яких матеріально-правових відносинах із Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не перебуває.

Представник Відповідача у судовому засіданні позов не визнала. У задоволенні позовних вимог просила суд відмовити повністю. У письмових запереченнях проти позову зауважила, що Постановою Правління Національного банку України № 612 від 17 вересня 2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних та з 17 вересня 2015 року у вказаному банку було запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до вимог статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 17 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», у банку запроваджено процедуру ліквідації. Зазначила, що процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку, питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Закону України «Про банки і банківську діяльність», які є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Посилаючись на статтю 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначила, що діючим законодавством заборонено задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку у зазначений Позивачем у позовній заяві спосіб. Крім того, представник Відповідача зауважила, що 12 січня 2016 року Позивач отримала гарантовану суму відшкодування в розмірі 200 000 грн. 00 коп., про що не заперечує Позивач. Додала, що у встановлений законом строк (23 грудня 2015 року - 21 січня 2016 року), Позивач скористалася своїм правом та звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни з вимогою про включення її до реєстру кредиторів. Позивача включено до реєстру кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на загальну суму 1 948 437 гривень 21 коп. Вважає позов безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення представника Позивача та представника Відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що 17 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено:

-Договір № 300131/132724/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті, згідно якого ОСОБА_1 внесла, а банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок в сумі 164 924 грн. 82 коп. на строк з 17 листопада 2014 року до 22 листопада 2015 року, зі встановленою процентною ставкою у розмірі 25,50% річних (а.с. 4-5);

-Договір № 300131/132733/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті, згідно якого ОСОБА_1 внесла, а банк прийняв грошові кошти в доларах США на вкладний рахунок в сумі 60 734 долари США 59 центів на строк з 17 листопада 2014 року до 22 листопада 2015 року, зі встановленою процентною ставкою у розмірі 13% річних (а.с. 6-7);

-Договір № 300131/132747/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті, згідно якого ОСОБА_1 внесла, а банк прийняв грошові кошти в доларах США на вкладний рахунок в сумі 15 703 долари США 28 центів на строк з 17 листопада 2014 року до 22 листопада 2015 року, зі встановленою процентною ставкою у розмірі 13% річних (а.с. 8-9).

Крім того, судом встановлено, що на ім`я Позивача було відкрито Відповідачем рахунок № НОМЕР_1 для отримання соціальних виплат (пенсії), на якому знаходилась сума коштів 5 788 грн. 93 коп.

За змістом частини 3 статті 1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Відповідно до частини другої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Крім того, на підставі вищезазначеної постанови Правління Національного банку України, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якого у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року, включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року (а.с. 32-33).

Відповідно до вимог статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», 17 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» (а.с. 34).

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит»» та делегування повноважень ліквідатора Банку (а.с. 35).

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1703 від 01 вересня 2016 року «Про зміну уповноваженої особи на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит»» відсторонено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську О.С. з 04 вересня 2016 року, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Валендюка Владислава Сергійовича з 05 вересня 2016 року (а.с. 37).

Вказані відомості є загальновідомими та містяться на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http://www.fg.gov.ua).

Згідно зі статтею 110 Цивільного кодексу України, особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

За змістом частини 6 статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року, фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до абзацу першого частини першої, пунктів першого, другого, п'ятого частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

За змістом пункту першого частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

За змістом частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Судом встановлено та підтверджено сторонами, що 12 січня 2016 року Позивач отримала гарантовану суму відшкодування в розмірі 200 000 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, у разі ліквідації банку отримання вкладниками коштів понад гарантовану суму здійснюється у черговості, визначеній цією статтею за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Як зазначила представник Відповідача та не заперечував представник Позивача, остання у встановлений законом строк (23 грудня 2015 року - 21 січня 2016 року) скористалася своїм правом та звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни з вимогою про включення Позивача до реєстру кредиторів на загальну суму 1 948 437 грн. 21 коп.

За змістом частини 5 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Представник Відповідача повідомив суд, що 07 квітня 2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про що 14 квітня 2016 року було розміщено інформацію на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб http://www.fg.gov.ua.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року, та пунктом 54 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, у спірних правовідносинах Позивач виступає кредитором, а Відповідач - боржником і, оскільки, Позивач звернулася до Відповідача з вимогою повернути банківський вклад та сплатити заборгованість, що виникла у зв'язку з неповерненням вчасно суми грошового вкладу у період запровадження у банку процедури ліквідації, виконання зазначеної операції банком обмежується положеннями пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини 1 статті 3607 Цивільного процесуального кодексу України, Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Аналогічну правову позицію викладено і в Постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 757/5583/15-ц, де судова палата у цивільних справах розглянувши справу за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2016 року, прийшла до висновку, що в період запровадження у неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації та процедури виведення такого банку з ринку, стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» неможливо.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а позов, у цілому, - таким, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 110, 1058, 1060 Цивільного кодексу України, статті 2, 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року, статей 1, 26, 36, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 61, 209, 212-215, 3607 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку Валендюка Владислава Сергійовича про повернення банківських вкладів - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :