Справа № 350/966/17
Провадження № 22-ц/779/1551/2017
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Малєєв
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Возняк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Просив:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу: автомобіля марки RENAULT KANGOO, білий, тип легковий пасажирський-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1461 DCI, д.н. AT 6618 ВН, укладений 16 серпня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4;

- визнати автомобіль марки RENAULT KANGOO, білий, тип легковий пасажирський-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1461 DCI, д.н. AT 6618 ВН спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2;

- здійснити поділ між ним та ОСОБА_2, як колишнім подружжям, автомобіля марки RENAULT KANGOO, білий, тип легковий пасажирський-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1461 DCI, д.н. AT 6618 ВН. шляхом сплати грошової компенсації половини ринкової вартості автомобіля в сумі 54 734 грн.;

- зобов'язати ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію в сумі 54 734 грн., залишивши автомобіль у власності ОСОБА_2;

- вирішити питання розподілу судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що за час шлюбу з відповідачкою вони придбали майно, яке є спільною сумісною власністю автомобіль марки RENAULT KANGOO, білий, тип легковий пасажирський-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1461 DCI, д.н. AT 6618 ВН, який було зареєстровано на ОСОБА_2 16 серпня 2016 року відповідачка ОСОБА_2 самовільно без його згоди здійснила продаж вказаного автомобіля відповідачці ОСОБА_4, яка є її матірю. З приводу незаконного, без його згоди, відчуження автомобіля він звертався до суду з позовом про поділ майна подружжя. Оскільки відповідачка ОСОБА_5 систематично не з'являлась з в судові засідання, що спричиняло затягування процесу розгляду справи та унеможливлювало постановлення судового рішення по суті, позивач змушений був звернутись з клопотанням про залишення вимоги щодо поділу автомобіля без розгляду.

Оскільки автомобіль відноситься до речей, які неможливо поділити в натурі, позивач просив стягнути з відповідачки грошову компенсацію половини ринкової вартості автомобіля, що з урахуванням висновку автотоварознавчої експертизи становить 54 734 грн.

З урахуванням наведеного просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 заперечила проти позову (а.с. 21), просила відмовити в задоволенні позову, оскільки законні підстави для визнання договору купівлі-продажу відсутні.

Рішенням Івано-Франківської області від 22 серпня 2017 року позов задоволено частково:

Визнано автомобіль марки RENAULT KANGOO, білий, тип легковий пасажирський-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1461 DCI, д.н. AT 6618 ВН спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Вирішено здійснити поділ між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як колишнім подружжям, автомобіля марки RENAULT KANGOO, білий, тип легковий пасажирський-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1461 DCI, д.н. AT 6618 ВН та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 54 734 грн. компенсації половини ринкової вартості автомобіля .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 оскаржив указане рішення в апеляційному порядку. Вважає його незаконним та ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт указує, що суд визнав спірний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя без посилання на відповідні норми права. Зазначає, що у разі спору майно з підстав, визначених в ст. 62 СК України, може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зі слів апелянта, суд зазначає у рішенні, що автомобіль марки RENAULT KANGOO, білий, тип легковий пасажирський-В, зареєстрований 28.12.2012 за ОСОБА_2, тоді як в грудні 2012 за нею було зареєстровано право власності на ТЗ RENAULT KANGOO, білий, тип вантажний. А згідно договору купівлі-продажу нею було продано автомобіль марки RENAULT KANGOO, білий, тип легковий пасажирський-В, право власності на який було зареєстровано в січні 2013 року.

На думку апелянта, предметом позову не міг бути автомобіль, а виключно кошти, одержані від продажу автомобіля, оскільки в судовому засіданні встановлено та жодною стороною не заперечено, що на момент розірвання шлюбу ОСОБА_2 не являлась власником автомобіля марки RENAULT KANGOO, білий, тип легковий пасажирський-В.

Апелянт не погоджується з висновками суду, що відчуження автомобіля відбулось з метою виведення його з переліку майна, яке може бути поділено між подружжям, оскільки автомобіль було продано в інтересах сімї.

Просить Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його представник апеляцію заперечили. Вказали, що спірний автомобіль як обєкт спільної власності подружжя відповідачка відчужила без згоди іншого співвласника, а кошти використала на власні потреби.

ОСОБА_2 та її представник в засідання апеляційного суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

За наслідками розгляду апеляційний суд вважає необхідним апеляцію відхилити з таких міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 частково, враховуючи приписи ст. 60, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України, роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних в п.22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», та зважаючи на відсутність належних доказів на спростування відповідачами матеріально-правової презумпції спільності майна подружжя, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність поділу спірного автомобіля як спільної власності колишнього подружжя та вірно стягнув на користь позивача половину вартості спірного транспортного засобу, визначеної висновком судової автотоварознавчої експертизи.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 01.08.1998 і до 31.08.2016 перебували в шлюбі (а.с. 23-24), що не заперечується сторонами по справі.

За час шлюбу сторони придбали автомобіль марки RENAULT KANGOO, білий, тип легковий пасажирський-В, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1461 DCI, д.н. AT 6618 ВН, який 28.12.2012 зареєстрований за ОСОБА_2, з правом користування вказаним автомобілем ОСОБА_3 (а.с. 10, далі спірний автомобіль).

16.08.2016 ОСОБА_2 відчужила спірний автомобіль своїй мамі ОСОБА_4 за 10000,0 (десять тисяч) грн (копія договору на а.с. 6 та копія витягу з ЄДР МВС України на а.с. 9). Згідно Висновку № 39 судової автотоварознавчої експертизи від 05 травня 2017 року, ринкова вартість автомобіля RENAULT KANGOO становить 109 468 грн (а.с. 13-16).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази продажу спірного автомобіля та використання отриманих коштів за нього в інтересах сімї. Окрім того, вартість продажу автомобіля за 10000 грн згідно договору та вартість автомобіля за експертним висновком у 109 468 грн істотно, більш ніж у 10 раз, різняться, вони неспівмірні. Тому в суду першої інстанції були підстави для висновку про те, що автомобіль перебував у спільній сумісній власності подружжя, відповідачка ОСОБА_2 його відчужила своїй матері за явно заниженою ціною. За умов, що ціна продажу занижена, доказів продажу та використання виручених коштів саме в інтересах сім`ї немає, позивач ОСОБА_3, вважає апеляційний суд, управі претендувати на належну йому за законом частку вартості автомобіля за ринковою ціною.

Судом першої інстанції вірно констатовано, що підстав для визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним немає, оскільки це не порушує право позивача на присудження половини його вартості.

Приписами п. 30 Постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Доводи апелянта щодо неточностей у документах на автомобіль не впливають на висновок експерта щодо його вартості, оскільки експертом було оглянуто саме той автомобіль, який суд визнав об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за належне, апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.А. Девляшевський

ОСОБА_6