Номер провадження 2/289/712/17
Справа № 289/1077/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі Прокопчук А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що після смерті його баби відкрилась спадщина, до якої входить, з поміж іншого, земельні ділянки, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, спадкодавець зробила розпорядження у вигляді заповіту, яким заповіла все своє майно йому, іншим чином ніж шляхом звернення до суду йому спадкові права не набути, просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки.

В судове засідання позивач не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 квітня 1998 року, ОСОБА_2, на випадок своєї смерті зробила розпорядження у вигляді заповіту, а саме: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі житловий будинок, і взагалі все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона законом матиме право заповіла ОСОБА_1.

20 вересня 2012 року, померла ОСОБА_2, у віці 79 років в с. Леніне, Радомишльського району Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 198259 що видане Ленінською сільською радою Радомишльського району Житомирської області від 21.09.2012 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, у відповідності до ст. 1223 ЦК України, прийняв позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де на підставі цього, Радомишльською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу під 14/2013.

До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2, зокрема всього іншого входять дві земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка площею 1,6137 га, (кадастровий номер :04:000:0431) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала на праві приватної власності померлій бабусі, ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140693 від 15.07.2003 року, виданого на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 137 від 15.05.2003 року;

- та земельна ділянка площею 0,1777 га, (кадастровий номер :04:000:0801) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала на праві приватної власності померлій бабусі, ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140694 від 15.07.2003 року, виданого на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 137 від 15.05.2003 року.

Також встановлено, що правовстановлюючі документи на дане спадкове майно відсутні, тому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги»

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті баби, ОСОБА_2, яка померла 20.09.2012 року у віці 79 років в с. Леніне, Радомишльського району Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме:

- земельну ділянку площею 1,6137 га (кадастровий номер :04:000:0431) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Ставецька сільська рада, що належала померлій ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140693 від 15 липня 2003 року, виданого на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 137 від 15.05.2003 року;

- земельну ділянку площею 0,1777 га (кадастровий номер :04:000:0801) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Ставецька сільська рада, що належала померлій ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 140694 від 15 липня 2003 року, виданого на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 137 від 15.05.2003 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Свінцицький