Справа № 473/3011/17
РІШЕННЯ

іменем України

"02" листопада 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.

при секретарі Козаченко О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

12.09.2017 року ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №11 по провулку Фонтанному в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області.

Обґрунтовуючи вимоги позивача його представник зазначив, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 11 по провулку Фонтанному в с.Прибужани Вознесенського району на підставі договору дарування.

У вказаному будинку значиться зареєстрованою також відповідач ОСОБА_3, який є її колишнім чоловіком і фактично в цьому будинку не проживає з 16.04.2013 року, а його реєстрація в зазначеному будинку створює позивачу, як власнику, перешкоди в користуванні, утриманні та розпорядженні житлом але добровільно знятися з реєстрації у будинку відповідач не бажає, тому просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 Не з'явилась, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує.

Представник позивача ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, судом повідомлявся про дату, місце і час слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення( а.с. 27,28,31).

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, судом встановлено наступне.

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 01.10.2002 року посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 ОСОБА_2 є власником будинком №11 по провулку Фонтанному в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області (а.с.6).

Згідно будинкової книги на будинок будинком №11 по провулку Фонтанному в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області в зазначеному житловому будинку ОСОБА_3 зареєстрований з 12.04.1996 року , тобто ще за попереднього власника будинку ОСОБА_5, яка є матірю позивача і тещею відповідача (а.с.11-13).

Відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.03.2013року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Розірвано (а.с.14)

Відповідно акту від 22.08.2017 року, виданого головою вуличного комітету ОСОБА_6 ОСОБА_3 фактично не проживає, зі слів сусідів за місцем реєстрації з 16.04.2013 року по теперішній час ( а.с.15).

Згідно довідки від 23.08.2017року виданою головою вуличного комітету ОСОБА_6 ОСОБА_3 є мешканцем с. Прибужани, проживає без реєстрації за адресою с. Прибужани, пров. Тихий 1-а, Вознесенського району Миколаївської області.( а.с.16).

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є сусідами позивача, в судовому засіданні підтвердили, що відповідач ОСОБА_3 після розірвання шлюбу з квітня 2013 року в будинку №11 по провулку Фонтанному в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області не проживає, позивач не перешкоджала йому в проживанні, розійшлися мирно, скандалів, сварок між сторонами не було.

Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачу перешкод у користуванні належним йому будинком.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачу перешкод у користуванні належним йому будинком.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України, а саме: дружина, їх діти та батьки. Членами сім'ї може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином наданими позивачем суду доказами доведений факт відсутності відповідача в будинку №11 по провулку Фонтанному в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, понад встановлені ст.405 ЦК України строки.

Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що в будинку проживає позивач, особисті речі відповідача відсутні, то суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 11 по провулку Фонтанному в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Висоцька Г.А.