У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 02 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2011 року він придбав у ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером НОМЕР_1, а 15 листопада 2013 року на підставі договору купівлі-продажу придбав у ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,25 га, з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташовані по АДРЕСА_1.

Вказував, що фактичні межі зазначених земельних ділянок не встановлені, а їх координати, що зазначені у державному акті та у кадастровому плані, не співпадають з фактичними координатами його земельних ділянок. З метою усунення невідповідності меж земельних ділянок він неодноразово звертався до Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, однак його заяви залишені без реагування.

Поряд з належними йому земельними ділянками знаходиться земельна ділянка, що належить до земель запасу Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, з якої зсувається ґрунт на його земельні ділянки. З метою укріплення зсувонебезпечної земельної ділянки, він за власні кошти збудував укріплювальну стіну та гідросвердловину для водопостачання до будинку та прибудинкових споруд, які розташовані на належних йому земельних ділянках.

У подальшому йому стало відомо, що рішенням Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області від 06 липня 2016 року № 193.8.VІІ ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,07 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для ведення особистого селянського господарства із земель Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, а рішенням цієї ж ради від 18 серпня 2016 року №237.9.VІІ затверджено проект землеустрою щодо відведення у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0618 га, що розташована за вказаною адресою.

Вважав, що вказаними рішеннями ради ОСОБА_5 виділено земельну ділянку, на якій розміщені належні йому будівельні споруди, а саме, укріплювальна стіна та гідросвердловина, а тому, на його думку, порушуються його право власності на земельні ділянки та будівельні споруди.

Просив визнати протиправними і скасувати рішення Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області від 06 липня 2016 року №193.8.VІІ, яким надано ОСОБА_5 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,07 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для ведення особистого селянського господарства із земель Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області та рішення Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області від 18 серпня 2016 року № 237.9.VІІ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0618 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_3.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 березня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу від 22 липня 2011 року та від 15 листопада 2013 року належать дві земельні ділянки площею по 0,25 га, кожна, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номера НОМЕР_2 та НОМЕР_1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач із залученням коштів інших осіб самочинно збудував споруди поблизу належних йому земельних ділянок за відсутності відповідних дозволів на земельній ділянці, що належить Григорівській сільській раді Обухівського району Київської області.

Рішенням Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області від 06 липня 2016 року № 193.8.VІІ ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,07 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для ведення особистого селянського господарства із земель Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Рішенням Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області від 18 серпня 2016 року № 237.9.VІІ затверджено проект землеустрою щодо відведення у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0618 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Встановлено і матеріалами справи підтверджено, що належні позивачу земельні ділянки не є суміжними, не накладаються та не мають спільних меж чи точок перетину із земельною ділянкою площею 0,0618 га, що відведена оспорюваними рішеннями Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області у приватну власність ОСОБА_5

Належних та допустимих доказів у силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження того, що оспорюваними рішеннями сільради порушено права позивача, не надано. Споруди, що побудовані позивачем на спірній земельній ділянці є самочинними, зведеними без відповідних дозволів на забудову.

Таким чином, суди обґрунтовано відмовили у позові. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О. Маляренко А.В.