Справа № 461/7591/17
Провадження № 2/461/1649/17
УХВАЛА

07.11.2017 м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., отримавши цивільний позов ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування наказів та визнання недійсним договору , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06.11.2017 року звернувся до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору фізична особа-підприємець ОСОБА_2, в якому просив суд:

1)визнати незаконним та скасувати наказ начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області №01978 від 23.12.2016 р. «Про затвердження протоколу №1 від 21.12.2016 року засідання комісії з питань проведення конкурсу на право оренди державного нерухомого майна»

2)визнати незаконним та скасувати наказ начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області №00064 від 13.01.2016 р. «Про затвердження протоколу №2 від 13.01.2017 року засідання комісії з питань проведення конкурсу на право оренди державного нерухомого майна»

3)визнати недійсним договір оренди державного майна №9 від 23.01.2017 року, який укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

До спорів з приводу нерухомого майна відносяться будь-які спори, що виникають у зв'язку із створенням та зміною об'єктів нерухомості, їх цивільним обігом, виникненням, зміною, припиненням, спадкуванням та виконанням зобов'язань, які пов'язані із нерухомістю.

Згідно з розясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 42 постанови Пленуму № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки вказане позивачем державне нерухоме майно, що було предметом оскаржуваних наказів та договору оренди, а саме частина нежитлового приміщення (37) (вмивальня) загальною площею 2,0 кв.м., що розташована на першому поверсі гуртожитку №7, знаходиться на вулиці Плужника, 2, у місті Львові - даний спір відноситься до категорії справ, що розглядаються судами в порядку виключної підсудності. При цьому державне нерухоме майно розташоване в ОСОБА_3 адміністративному районі м. Львова.

Тобто, справа підсудна ОСОБА_3 районному суді м. Львова.

Підставою для повернення заяви, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, є непідсудність справи цьому суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», в разі повернення заяви або скарги, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 109, 114, 121, 210, 215-218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування наказів та визнання недійсним договору, - повернути позивачу з усіма доданими документами.

Розяснити позивачу, що позовну заяву може бути направлено до належного суду за місцем розташування майна, - до Шевченківського районного суду м. Львова.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова повернути ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1920 (одна тисяча девятсот двадцять) грн., яка була внесена на рахунок 06.11.2017 року згідно з квитанцією № 85921.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути направлена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Є. Радченко