УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Проц Віктора Степановича, -

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Проц В.С., яка мотивована тим, що 04 квітня 2016 року ним було оскаржено постанову про відкриття виконавчого провадження від 17 лютого 2016 року, що винесена на підставі виконавчого листа №2-821/11 від 25 жовтня 2013 року про стягнення з нього боргу у сумі 1 820 гривень.

Зазначену постанову заявник вважає протиправною у зв'язку з пропуском стягувачем строку пред'явлення виконавчого документу до виконання. Враховуючи, що підстав для відкриття виконавчого провадження у державного виконавця, як вважає ОСОБА_2, не було, всі дії по примусовому виконанню в межах незаконно відкритого виконавчого провадження є протиправними, в тому числі - постанова державного виконавця від 09 березня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На підставі викладеного, заявник просив визнати дії та постанову державного виконавця Проца В.С. про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 березня 2016 року неправомірними, а також скасувати зазначену постанову.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року, у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Проца В.С. відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вказана вище касаційна скарга ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, яка подана з пропущенням установленого ст. 325 ЦПК України процесуального строку.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження вказаних вище ухвал судів першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

Не погоджуючись із ухвалами судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 грудня 2011 року було частково задоволено позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про стягнення з них заборгованості за кредитним договором, яким ухвалено стягнути солідарно ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором 143 472,00 доларів США.

21 жовтня 2015 року державним виконавцем Кравчук А.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49459966 на підставі виконавчого листа № 2-821/11, виданого Солом'янським районним судом м. Києва.

09 березня 2016 року державним виконавцем Процем В.С. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

За положенням ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що дії державного виконавця, пов'язані з накладенням арешту на майно боржника у виконавчому провадженні №4945996 відповідали закону, так як заявником не надано суду доказів визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 21 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження, як і не надано доказів її оскарження в будь-який спосіб.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних ухвал вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, строк на касаційне оскарження ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Проц Віктора Степановича.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова