АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 621/729/17 Головуючий суддя І інстанції Шахова В. В.
Провадження № 22-ц/790/4394/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Котелевець А.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря: Радченко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 травня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Харківська міська рада,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Харківська міська рада.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила, що в березні 2010 року в м. Харкові вона познайомилась з ОСОБА_2 і вони почали з нею товаришувати. ОСОБА_3 була самотньою та літньою жінкою, в зв'язку з чим потребувала як спілкування, так і догляду. ОСОБА_1 щодня приїжджала до неї додому, за адресою: АДРЕСА_1, готувала їй їжу, прибирала в квартирі, спілкувалася з нею, здійснювала покупки. Через декілька місяців після їх знайомства, в серпні 2010 року заявник разом з ОСОБА_3 приїхали до чоловіка ОСОБА_1 в с. Ордівка Нововодолазького району, де вони познайомились. Між ними також виникли добрі, майже сімейні стосунки і чоловік ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_3 переїхати жити до них в с. Ордівка, на що остання погодилась і на початку вересня 2010 року переїхала жити в с. Ордівка Нововодолазького району Харківської області, в будинок, який належить чоловіку заявника. В квітні 2013 року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_1 договір довічного утримання, який був нотаріально посвідчений. Вказаний договір за життя ОСОБА_2 не був розірваний, змінений. В березні 2016 року ОСОБА_2 почала погано себе почувати і, з метою якісного, повного та достатнього її лікування, ОСОБА_1 з нею переїхали до м. Харкова, де проживали в квартирі, яка належить заявнику, відповідно до договору довічного утримання, за адресою - АДРЕСА_1. 24 листопада 2016 року ОСОБА_2 померла в м. Харкові. ОСОБА_1 похована в с. Ордівка Нововодолазького району Харківської області. Її похованням займалися ОСОБА_1 та її чоловік. Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина грошові вклади в банківських установах, померла заповіту на випадок своєї смерті не залишила, але з часу знайомства до часу своєї смерті, вона завжди казала, що ОСОБА_1 є єдиною рідною для нею людиною і все, що в неї є, має належати їй. ОСОБА_1 достовірно знає, що будь-яких родичів у ОСОБА_2 не було. Натомість ОСОБА_1 прожила постійно разом з ОСОБА_2 однією сім'єю з 5 серпня 2010 року по день її смерті 24 листопада 2016 року, тобто більше п'яти років до дня її смерті. Вказані обставини підтверджені рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06 березня 2017 року. Спору про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_2 немає, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом 4 черги згідно положень ст. 1264 ЦК України. Заявник прийняла спадщину в установленому законом порядку, шляхом подачі 27 січня 2017 року заяви про прийняття спадщини до Першої Харківської державної нотаріальної контори (за місцем реєстрації та проживання спадкодавця на час смерті). Першою Харківською державною нотаріальною конторою спадкову справу зареєстровано за № 33/2017 у нотаріуса, у спадковому реєстрі № 60153018. Останнє місце реєстрації, проживання ОСОБА_2, в т.ч. на момент смерті, є АДРЕСА_1. Після отримання рішення Зміївського районного суду Харківської області від 06 березня 2017 року ОСОБА_1 надала його копію, а також інші документи, які необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріусу для залучення до матеріалів спадкової справи. Для встановлення та підтвердження наявності, належності та складу спадкового майна, заявник звернулась до нотаріуса з метою направлення запитів до банківських установ, при цьому предявивши оригінали депозитних договорів, які містять в собі всі суттєві умови. Однак, нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 в залученні до матеріалів спадкової справи вказаних документів та направлення запитів до банківських установ, з посиланням на те, що в рішенні Зміївського районного суду Харківської області, в резолютивній частині, не зазначено місце відкриття спадщини.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що останнім місцем проживання (місцем відкриття спадщини) спадкодавця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 24 листопада 2016 року, є адреса АДРЕСА_1.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26 травня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено той факт, що останнім місцем проживання (місцем відкриття спадщини) спадкодавця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 24 листопада 2016 року, є адреса АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на заявника.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначає, що місцем мешкання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є с. Нова Мерефа Нововодолазького району Харківської області, вул. Воронцова О.П., 15, на час смерті померлої 24.11.2016 року ОСОБА_2, що було встановлено судовим рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06.03.2017 року у справі № 621/170/17

У відповідності до ст. 303 ЦПК України, при розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 09 квітня 2013 року уклала разом із ОСОБА_1 Договір довічного утримання та догляду, відповідно до якого ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняла у власність квартиру № 44, що знаходиться в будинку № 38/44 по вул. Новгородська в м. Харкові. В свою чергу ОСОБА_1 зобовязувалась довічно утримувати ОСОБА_2, надаючи їй необхідне харчування, одяг і забезпечувати за нею належний догляд та необхідну допомогу (а.с. 9-10).

24 листопада 2016 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серії І-ВЛ № 568349, актовий запис № 17203 (а.с. 11).

23 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Першої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, як спадкоємець за ст. 1264 ЦК України (а.с. 12).

Першою Харківською державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_1 в початку процедури оформлення спадкових прав, оскільки заявником надано нотаріусу копію рішення Зміївського районного суду Харківської області від 06 березня 2017 року, з якого неможливо визначити місце відкриття спадщини місце проживання померлої ОСОБА_2 (а.с. 14).

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Вирізняючими ознаками окремого провадження є несумісність із спором про право, відсутність сторін із протилежними інтересами, неможливість застосування низки правових норм та принципів, які притаманні позовному провадженню, а саме, щодо змагальності, диспозитивності, процесуальної рівності та інші.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки (виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб).

При цьому судове встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження можливе лише в разі, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду.

Згідно ч. 6 ст. 235, ч. 4 ст. 256 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає чи буде виявлений спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання ОСОБА_2 і викладених в ній доводів вбачається, що до суду з вказаною заявою вона звернувся з метою оформлення в подальшому права на спадкування за законом у четверту чергу згідно ст.1264 ЦК України.

Отже, встановлення цього факту заявнику необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до положень ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою; заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Таким чином, територіальна громада має право претендувати на спадщину в порядку ст. 1277 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що факт проживання спадкодавиці однією сім*єю із ОСОБА_1 вже був предметом судового спору, однак до участі у тій справі територіальна громада в особі відповідної міської ради залучена не була. Між тим, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06.03.2017 року у справі № 621/170/17 «достовірно встановлено, що ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_4 у будинку, який належав останньому на праві власності, за адресою с. Нова Мерефа Нововодолазького району Харківської області, вул. Воронцова О.П., буд. 15.»

Оскільки Харківська міська рада оспорює право ОСОБА_1 на спадкування майна померлої, то встановлення факту щодо останнього місця проживання спадкодавця пов'язано з вирішенням спору про право, зазначене виключає можливість розгляду заяви в порядку окремого провадження.

Допущені судом першої інстанції порушення процесуального права призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з залишенням вказаної заяви ОСОБА_1 без розгляду, відповідно до вимог ч. 6 ст. 235, ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Разом з тим, залишення заяви без розгляду не позбавляє ОСОБА_1 права, передбаченого ст.3 ЦПК України, звертатися до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав на спадщину в позовному провадженні, з залученням до справи тих осіб, на права і обов'язки яких може вплинути майбутнє рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 303, 304, 307, 309, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 травня 2017 року скасувати. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Харківська міська рада - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_5