АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4379/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді Яцини В.Б.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Клич», ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Харзбут», ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 08 червня 2017 року по справі за виділеними матеріалами за заявою про забезпечення позову представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про стягнення неустойки за порушення зобовязань за договором позики,

встановила :

У грудні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів суму неустойки за порушення зобовязань за договором позики від 16.12.2011 року у розмірі 4086463 грн.00 коп. та судові витрати.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 01 лютого 2017 року провадження по справі відкрито.

Представником позивача ОСОБА_6 подано заяву про забезпечення позову, в якій він просила вжити заходи забезпечити позов шляхом заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Клич" (ідентифікаційний код юридичної особи 21184174, 61052, Харківська область, м.Харків, Жовтневий район, вулиця Конєва, буд.4, оф. 405А) у будь-який спосіб відчужувати корпоративні права у вигляді частки, що належить ОСОБА_3, а також заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Клич" (ідентифікаційний код юридичної особи 21184174, 61052, Харківська область, м.Харків, Жовтневий район, вулиця Конєва, буд.4, оф. 405А) у будь-який спосіб відчужувати, передавати у користування ( в тому числі укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Клич" (ідентифікаційний код юридичної особи 21184174, 61052, Харківська область, м.Харків, Жовтневий район, вулиця Конєва, буд.4, оф. 405А) до вирішення спору по суті у даній справі. Заборонити органам та субєктам державної реєстрації прав; державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності до Закону України" Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти дії, повязані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Клич" (ідентифікаційний код юридичної особи 21184174, 61052, Харківська область, м.Харків, Жовтневий район, вулиця Конєва, буд.4, оф. 405А).

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Харзбут" (ідентифікаційний код юридичної особи 36627379, 61068, Харківська область, м.Харків, Московський район, вулиця Академіка Павлова, буд.41 А ) у будь-який спосіб відчужувати корпоративні права у вигляді частки, що належить ОСОБА_4, а також заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Харзбут" (ідентифікаційний код юридичної особи 36627379, 61068, Харківська область, м.Харків, Московський район, вулиця Академіка Павлова, буд.41 А ) у будь-який спосіб відчужувати, передавати у користування (в тому числі укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Харзбут" (ідентифікаційний код юридичної особи 36627379, 61068, Харківська область, м.Харків, Московський район, вулиця Академіка Павлова, буд.41 А ) до вирішення спору по суті у даній справі. Заборонити органам та субєктам державної реєстрації прав; державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності до Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти дії, повязані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Харзбут" (ідентифікаційний код юридичної особи 36627379, 61068, Харківська область, м.Харків, Московський район, вулиця Академіка Павлова, буд.41 А )

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову зазначила, що відповідач ОСОБА_3 є засновником (учасником) ТОВ «Фірма Клич», розмір внеску дорівнює 50930 грн.00 коп., він є власником корпоративних прав зазначеного товариства. Як стало відомо позивачу з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в період з 29.04.2006 року по 17.03.2016 року ОСОБА_4, яка перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 було придбано корпоративні права у вигляді частки ТОВ «Харзбут» розмір її внеску дорівнює 350000 грн.00 коп. при тому зазначено, що ОСОБА_4 є кінцевим бенефіціарним власником (контролером). Корпоративні права придбані у період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та не були обєктом поділу при розгляді справи № 639/5472/16-ц провадження 2/639/215/2017 у Жовтневому районному суді м.Харкова за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Тому існує загроза, що відповідач може у будь-який спосіб розпорядитися майном до ухвалення рішення по справі, що зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки будь-якого іншого майна зареєстрованого за відповідачем не значиться, вважає, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Не погодившись з вказаною ухвалоюТОВ «Фірма Клич» та ОСОБА_3 в апеляційних скаргах просять вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги зазначили, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, ухвала не містить обгрунтування необхідності забезпечення позову.

Вказали, що оскаржуваною ухвалою суд фактично втрутився у діяльність товариства та заблокував здійснення господарсько-підриємницької діяльності. Спосіб забезпечення позову не відповідає змісту позовних вимог, оскільки майно, що належить господарюючому товариству не є предметом спору у даній справі. ТОВ «Фірма Клич» не є стороною договору позики від 16.12.2011 року не було окремо повідомлено про його умови та положення. Договір стосується їх особистих зобовязань за окремим цивільно-правовим договором та жодним чином не пов?язано і не стосується діяльності господарюючого субєкта юридичної особи ТОВ «Фірма Клич». Зазначили, що обмеження можливості господарюючого субєкта користування та розпорядження власним майном призводить до незворотних наслідків.

Послалися на те, що судом при постановленні зазначеної ухвали не було взято до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосування судом заходами забезпечення.

ОСОБА_3 послався на правову позицію Верховного Суду України, що викладена в постанові від 17вересня 2014 року по справі № 6 -31цс14, розяснено, що у господарському товариствістатутний капітал поділений на частки, а майно при виході учасника розподіляється міжйого членам пропорційно часткам у статному капіталі, тобто, виходячи з правовідносинспільної часткової власності з визначенням часток у порядку, передбаченому законом істатутом товариства. Згідно зі статтею 149 ЦК України звернення стягнення на частинумайна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасникатовариства в статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише у разінедостатності в нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів. Кредитори такого учасника мають право вимагати від товариства виплати вартості частини майна товариства, пропорційної частці боржника в статутному капіталі товариства, або виділу відповідної частини майна для звернення на нього стягнення. Частина майна, що підлягає виділу, або обсяг коштів, що становлять її вартість, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату предявлення вимог кредиторами. Звернення стягнення на всю частку учасника в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю припиняє його участь у товаристві. Отже, за змістом зазначених норм права, майно товариства може бути виділено пропорційно частці боржника в статутному капіталі або виплачена його вартість пропорційно частці боржника в статутному капіталі товариства на вимогу кредитора.

ОСОБА_3 вказав, що суд першої інстанції прийшов до передчасних висновків, та не перевірив наявне інше майно, яке належить ОСОБА_3 крім частки у статутному фонді ТОВ «Фірма «Клич»», на яке можливо накласти заходи забезпечення позову для задоволення вимог позивача, а оскільки згідно зі статтею 149 ЦК України звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства в статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише у разі недостатності в нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів, суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ТОВ «Харзбут» зазначило, що не є учасником цивільного процесу, але оскаржувана ухвала грубо порушує права власності і охоронювані законом інтереси господарюючого субєкта, перешкоджає та практично заблокувала здійснення господарсько-підприємницьку діяльність товариства.

ОСОБА_4 вказала, що вона не є учасником справи, про оскаржувану ухвалу їй стало відомо від керівництва ТОВ «Харзбут», суд порушив права та охоронювані законом інтереси господарського товариства щодо володіння, розпорядження і користування приватним майном. ОСОБА_4 і ТОВ «Харзбут» не були стороною договору позики від 16.11.2011 року, укладеного між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, доводи позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали про забезпечення позову в межах доводів апеляційних скарг та заяви про забезпечення позову, вважає, що скарги підлягають задоволенню.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак такі висновки суду першої інстанції належним чином не вмотивовані.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положенням ч. 1 ст. 151 ЦПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, які можуть бути вжиті судом, а саме: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до розяснень, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд першої інстанції на вказані розяснення постанови пленуму уваги не звернув і не врахував, що застосовані заходи є втручанням в господарську діяльність, яке не є учасником цивільного процесу та корпоративні права учасників товариства, зокрема ОСОБА_4, яка також не є відповідачем у справі, що з огляду на предмет та межі заявленого позову є непропорційним і невиправданим втручанням в їх права.

Тому висновки суду з приводу необхідності застосування заходів забезпечення позову не вмотивовані. Судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано того факту, що порушуються права товариства. Заборона у будь-який спосіб відчуджувати корпоративні права-є втручання у корпоративні права відповідача, що є неспівмірними із заявленими позовними вимогами і внаслідок цього не відповідає положенням ч. 3 ст. 152 ЦПК України.

Внаслідок застосованих судом заходів забезпечення позову відбувається непропорційне втручання у господарську діяльність господарюючого суб'єкта, що не обумовлено межами заявленого судом позову, що порушує вимоги ч. 3 ст. 152 ЦПК України .

Оскільки застосовані судом заходи забезпечення порушують норми цивільного процесуального права, то відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України колегія суддів скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановлює нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

ухвалила :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Клич», ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю Харзбут", ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 08 червня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 про забезпечення позову по справі відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя

Судді колегії