У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Григоренка М.П.,

секретар судового засідання - Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2017 року задоволено позов публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Стягнуто з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість: за кредитним договором №0 від 26 вересня 2007 року по кредиту та процентах у розмірі 11 073 (одинадцять тисяч сімдесят три) долари США 31 цент та по пені у розмірі 4671 (чотири тисячі шістсот сімдесят одна) гривня 97 копійок; за кредитним договором №0 від 26 червня 2008 року по кредиту та процентах у розмірі 1947 (одна тисяча дев'ятсот сорок сім) доларів США 81 цент та по пені у розмірі 1053 (одна тисяча п'ятдесят три) гривні 09 копійок.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що у справі відсутні належні та допустимі докази на обґрунтування суми заборгованості за кредитними договорами, а долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості не підтверджений первинними бухгалтерськими документами та суперечить розміру фактично сплачених позичальником платежів на погашення кредиту.

Наявна в матеріалах справи довідка-розрахунок, якою обґрунтовується стягнення заборгованості за договором не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Зазначена позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного _______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/1562/15-ц Головуючий в суді І інстанції - Першко О.О.

Провадження № 22-ц/787/715/2017 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

Суду України по справі 6-20цс12. Аналогічне посилання міститься і в рішенні від 12.06.2013р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-44261св12).

Відмова суду у задоволенні клопотання про призначення експертизи як і ігнорування позивачем обов'язку належними і допустимими доказами по справі підтвердити сам факт існування заборгованості та її розмір виключає можливість її стягнення в судовому порядку.

Відмова у задоволенні клопотання про призначення експертизи без належного обґрунтування є обставиною, що викликає сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Заявлені позивачем вимоги є недоведеними.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Статтею 303 ЦПК України встановлені межі розгляду справи апеляційним судом. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Судом встановлено, що 26 вересня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 21000 дол. США на строк до 22 вересня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,90 % річних (а.с. 12).

26 червня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 4500 дол. США на строк до 20 червня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних (а.с. 22).

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами було укладено договір поруки №145031 від 26 вересня 2007 року та договір поруки №214107 від 26 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_4, відповідно до яких останній зобов'язався перед позивачем відповідати солідарно за виконання ОСОБА_4 усіх її зобов'язань, що виникли з кредитних договорів в повному обсязі (а.с.30-33).

Згідно з вимогами Закону України "Про акціонерні товариства" № 514-УІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ "УкрСиббанк", відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк".

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, виникла заборгованість за кредитними договоромами, що підтверджується наявними у справі розрахунками заборгованості, яка, станом на 19.01.2015 року, за договором № 0 становить 11073,31 дол. США та по пені - 4671,97 грн, з яких:

9799,65 дол. США - заборгованість за кредитом;

1273,66 дол. США - заборгованість за процентами;

2856,82 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за строк з 01.02.2014 року по 19.01.2015 року;

1815,15 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 12.04.2014 року по 19.01.2015 року;

та за договором № 0 по кредиту та процентах у розмірі 1947,81 дол. США та по пені у розмірі 1053,09 грн, з яких:

1685,17 дол. США - заборгованість за кредитом;

262,64 дол. США - заборгованість за процентами;

683,33 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 12.04.2014 року по 19.01.2015 року;

369,76 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 12.04.2014 року по 19.01.2015 року.

Надані позивачем розрахунки заборгованості по кредитах проведені відповідно до вимог чинного законодавства та умов кредитних договорів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Як правильно встановлено місцевим судом, позичальник ОСОБА_3 своїх зобов'язань за договорами не виконала, заборгованість перед ПАТ "УкрСиббанк" не погасила.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного й обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Саме такі висновки містяться у постановах Верховного Суду України №6-145цс15 від 24 вересня 2014 року та №6-190цс15 від 16 вересня 2015 року, що відповідно до частини першої статті 360-7 мають враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні відповідних норм права.

Матеріалами справи встановлено, що акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" з 24 грудня 2001 року мав банківську ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями (а.с.115-117).

Підстав для зменшення розміру неустойки, відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України, судом не встановлено, оскільки розмір неустойки за кредитними договорами №0 від 26 вересня 2007 року та №0 від 26 червня 2008 року значно менший, аніж розмір боргових зобов'язань відповідачів перед позивачем, а наявність скрутного майнового стану у обох відповідачів сторонами не доведено.

Відповідачами не спростовано у встановленому порядку надані позивачем розрахунки заборгованості по кредитах. Не вказано, який із платежів Банком не враховано чи не включено у надані суду розрахунки.

У зв"язку з цим, судом правомірно відмовлено представнику відповідачів у призначенні експертизи (а.с. 221-222).

У ході розгляду справи місцевим судом оглядалися кредитні справи, що були сформовані по вказаних вище договорах.

Саме по собі заперечення розміру заборгованості не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Справа розглядалася судами неодноразово. Розмір стягнутої з відповідачів суми заборгованості, як рішенням від 26 березня 2015 року так і рішенням суду, що оскаржується не змінився. Заперечень щодо розміру суми заборгованості по рішенню від 26 березня 2015 року відповідачі не подавали. В апеляційному та касаційному порядку його не оскаржували (т. 1 а.с. 108-109).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання нею чинності.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

М.П. Григоренко