Справа №442/6361/17
Провадження №2/442/2248/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

31 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Нагірної О.Б.,

з участю секретаря Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилається на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Дану квартиру він придбав у ОСОБА_3 Після відчуження квартири колишня власниця та члени її сімї, запевняли його, що добровільно знімуться з реєстрації у вже належній йому квартирі, однак по сьогоднішній день у квартирі зареєстрована внучка колишньої власниці відповідач ОСОБА_2

Факт прописки відповідача в його квартирі створює йому перешкоди в реалізації права власності на належну йому квартиру. Його вимоги про добровільне зняття з реєстрації відповідач ігнорує, чим перешкоджає йому вільно користуватися його приватною власністю.

Відтак, просить визнати відповідача таким, що втратила право користування вищезгаданою квартирою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Від його представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги свого довірителя підтримала, посилаючись на підстави, викладені в позові. Не заперечила щодо постановлення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомлена про дату, час та місце слухання справи шляхом оголошення в пресі. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за її відсутності, провівши заочний розгляд справи, про що не заперечили представник позивача.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2017 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.04.2017 року, є власником квартири АДРЕСА_2.

З оглянутих записів в будинковій книзі на вищезгадану квартиру вбачається, що в ній, окрім позивача, зареєстрована також відповідач ОСОБА_2

З оглянутих актів, складених комісією ОСББ «Надія», вбачається, що під час обстеження квартири АДРЕСА_3 встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прописана, проте не проживає по даній адресі тривалий час, особистих речей останньої в ній немає.

Даючи оцінку дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, цими доказами установлено, що відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 тривалий час, а саме понад шість місяців без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Першого протоколу та протоколів № 2, № 4,№ 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

З врахуванням наведеного, з метою недопущення подальшого порушення права позивача на вільне користування та розпорядження належним їй майном, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог.

А тому, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі та визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №55 по вул.А.Мельника, 2 в м.Стебник Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Нагірна О.Б.