Провадження № 2/161/4148/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді - Пушкарчук В.П.

при секретарі Якушеву Р.І.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області про звільнення майна з під арешту.

Свій позов мотивує тим, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №4454979 накладено арешт на все належне йому майно, на підставі постанови державного виконавця ДВС у м. Луцьку ОСОБА_4 б/н від 02.02.2007 року.

Про факт та причини винесення вказаної постанови позивачу нічого не було відомо.

На даний час жодних відкритих виконавчих проваджень щодо позивача в органах виконавчої служби немає.

Виходячи із вищезазначеного, позивач не в змозі вирішити дане питання в позасудовому порядку та змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Просив суд скасувати арешт, накладений на усе нерухоме майно та зобовязати Другий відділ ДВС ГТУЮ у Волинській області виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 06.02.2007 року за №4454979 про арешт всього нерухомого майна та стягнути понесені судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити та скасувати арешт накладений на усе нерухоме майно.

Представник відповідача ОСОБА_2 при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Всебічно та повно зясувавши всі обставини, обєктивно оцінивши в сукупності усі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, 02.02.2007 року на підставі постанови б/н державного виконавця ДВС у м. Луцьку ОСОБА_4 накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 (а.с. 5)

Листом від 10.03.2017 року №03-3-30/6082 Перший відділ державної виконавчої служби м. Луцька повідомив, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Відділ ДВС ЛМУЮ припинив свою діяльність 23.03.2007 року, про що внесено відповідний запис №2002828. Вказане обтяження нерухомого майна сформовано на підставі постанови ВДВС ЛМУЮ, тобто Перший ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області не є обтяжувачем вказаного майна.

За результатами пошуку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, ОСОБА_1 на обліку та контролі виконання в Першому відділ державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області по стягненню коштів на користь держави, фізичних та юридичних осіб не перебуває (а.с. 8)

Листом від 12.07.2017 року №24475 Другий відділ державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області повідомив про відсутність можливості надати інформацію відповідно до якого виконавчого документа відділ ДВС у м. Луцьку ОСОБА_4 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1, оскільки відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить три роки. (а.с. 11)

В архіві Луцького міськрайонного суду згідно алфавітних покажчиків по цивільних справах за 2006-2008 роки відсутні відомості щодо судових справ відносно ОСОБА_1 (а.с. 6)

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обовязку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності

У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Арешт з майна боржника може бути знятий за постановою начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення встановленого Законом України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, ана лізуючи докази надані сторонами по справі, відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо позивача в органах виконавчої служби, суд вважає, що слід звільнити з-під арешту нерухоме майно ОСОБА_1С, оскільки накладений арешт порушує його майнові права щодо розпорядження своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 8, 10, 11, 60, 74, 88, 208, 209, 212 - 215, 223 ЦПК України, на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця державної виконавчої служби у м. Луцьку ОСОБА_4 б/н від 02.02.2007 року.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 06.02.2007 року за №4454979 про арешт всього належного ОСОБА_5 нерухомого майна.

Стягнути з Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_6