Номер провадження: 22-ц/785/3741/17
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів - Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря - Поліхранової Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності, встановлення порядку користування майном, поділ подружнього майна, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу удаваним,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, та після уточнення позовних вимог просила суд усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні 19/200 частками будинку за адресою АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_2 надання їй ключів від вхідних дверей та встановлення порядку користування 19/100 частками шляхом виділення їй в користування кімнати: 4-3 площею 19,1 кв. м., а ОСОБА_2 - виділення в користування кімнати 4-6 - площею 6,7 кв. м. та кімнати площею 9,1 кв. м., залишив в їх загальному користуванні коридор 4-1 - площею 2,9 кв. м., кухню 4-2 - площею 5,6 кв. м., санвузол 4-4 - площею 5,5 кв. м., коридор 4-7 - площею 5,1 кв. м. Поділити спільне майно подружжя, а саме автомобіль НОМЕР_1, визнавши за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_1, посилаючись на те, що їй належить 19/200 часток домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу в домоволодінні залишився проживати ОСОБА_2, якій перешкоджає їй в користуванні її частиною будинку, тому вона вимушена звернутися до суду. Предметом поділу є також автомобіль «ДЕО Ланос», державний номер НОМЕР_2, який було зареєстровано на ОСОБА_2, який належить їм на праві спільної власності.

Відповідач ОСОБА_2не визнаючи позов, звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та після уточнення своїх вимог просив суд визнати договір купівлі - продажу, укладений між ним, ОСОБА_7, як покупцями, та ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як продавцями, по 19/100 будинку АДРЕСА_1 просив визнати укладеним договір купівлі-продажу між ОСОБА_2, як покупцем, та ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як продавцями, 38/100 частин будинку АДРЕСА_1 оскільки у дійсності мав місце удаваний правочин, зазначений договір купівлі-продажу укладався лише ОСОБА_2 як покупцем та ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як продавцями. ОСОБА_3 виселилася зі спірного житла добровільно у 2013 році та проживає у іншій власній квартирі. При цьому ніяких перешкод він колишній дружині для проживання не чинив, вона не проживає у цьому будинку з власної ініціативи.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні та розпорядженні 19/200 частками будинку, встановлено порядок користування 19/100 частками будинку шляхом виділення позивачці в користування кімнати: 4-3 площею 19,1 кв. м., ОСОБА_2 шляхом виділення в користування кімнати 4-6 - площею 6,7 кв. м. та кімнати площею 9,1 кв. м., залишено в загальному користуванні співвласників: коридор 4-1 - площею 2,9 кв. м., кухню 4-2 - площею 5,6 кв. м., санвузол 4-4 - площею 5,5 кв. м., коридор 4-7 - площею 5,1 кв. м. Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину автомобіля «ДЕО Ланос», державний номер НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_2.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 Зокрема, посилався на те, що судом встановлено порядок користування спільним майном без призначення будівельно-технічної експертизи, та майно придбане за його власні кошти та не може бути спільною сумісною власністю подружжя.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу удаваним не оскаржено.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_7) Т.В. та ОСОБА_2 є співвласниками по 19/200 часток будинку кожний за адресою: АДРЕСА_1, право власності зареєстроване в КП «ОМБТТ та РОН» 09 грудня 2005 року, будинок придбаний до укладання шлюбу.

Будинок в цілому складається з одного кам'яного житлового будинку під літ. «А», який складається з трьох кімнат, житловою площею 34,9 кв. м., кухні, коридорів, санвузлу, загальною площею 167,3 кв. м., якій розташований на земельній ділянці 630 кв. м.

З 21.12.2007 року по 09.06.2015 року сторони перебували у шлюбі, після розірвання проживають окремо і не можуть дійти згоди щодо користування спільним майном.

Задовольняючи вимоги про визначення порядку користування будинком, усунення перешкод в користуванні ним, суд першої інстанції виходив з того, що таке право належить власникові майна, що відповідає вимогам ст.ст.319,391 ЦК України.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що без призначення судової експертизи суд не вправі вирішити питання визначення порядку користування приміщенням будинку.

Вбачається зі справи, що вимог про поділ будинку стороною не заявлено, право користування приміщеннями не припиняє права спільної власності.

Технічна характеристика складу будинку без спеціальних знань свідчить про те, що приміщення не підлягають поділу без втрати свого функціонального призначення, а тому визначення порядку користування ними є ефективним способом захисту прав, враховуючи, що згоди добровільно вони не досягли, підтвердженням чого є відповідна справа, в якій відповідач заперечує право позивачки, і навіть оспорював її право власності на майно шляхом подання зустрічного позову.

Оскільки представником сторони апелянта ОСОБА_2 не запропоновано іншого варіанту визначення порядку користування приміщеннями, при тому, що інша сторона була згодна на будь - який варіант користування кімнатами з двох можливих, то підстав для зміни визначеного судом не має, в будинку три кімнати, і виходячи з їх площі вони можуть бути надані в користування в такий спосіб, як визначено судом першої інстанції.

Від проведення експертизи представник ОСОБА_2 в судовому засіданні відмовився, тобто, в її проведенні сторона відповідача не зацікавлена, незважаючи на те, що таке є доводом апеляційної скарги.

Встановлено, що автомобіль був придбаний під час перебування сторін у шлюбі, зазначене не спростоване, доказів того, що автомобіль був придбаний за особисті кошти ОСОБА_2 не надано, вартість майна не зазначена та не доказана, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2017 року в частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком, встановлення порядку користування будинком, поділ майна залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: