АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2004/17 Номер провадження 22-ц/786/2587/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ГАЛЬОНКІНА С.А., ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 червня 2017 року позов ОСОБА_2 до Управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області (Полтаварибоохорона) про стягнення середнього заробітку за час затримки з розрахунку за період з 10.02.2016 р. по 10.02.2017 р. задоволено.

Стягнуто з Управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області (Полтаварибоохорона) на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 34 тисячі 63 гривні 80 копійок середнього заробітку за час затримки по день кінцевого розрахунку за період з 10.02.2016 року по 10.02.2017 року.

Стягнуто з Упраління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області (Полтаварибоохорона ) на користь держави 640 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Апеляційний суд перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дійшов висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Місцевим судом вірно встановлено, що на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.09.2011 року ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді начальника Державного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Полтавській області та стягнуто з відповідача у відповідності до ст. 116, 117 КЗпП грошові кошти у сумі 7427,09 грн.

25.07.2014 року позивача звільнено з займаної посади за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21.09.2015 року стягнуто з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 8515,95 за період з 25.07.2014 року по 25.10.2014 року.

Крім того, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.07.2016 року стягнуто з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.05.2015 року по 10.02.2016 року в сумі 38983,62 грн.

Задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні місцевий суд виходив з того, що оскільки рішення про стягнення заборгованості по заробітні платі не виконане позивач має право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до Закону України «Про оплату праці» та КЗпП України.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 47, с.1 ст. 116 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунок у строку, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України (у справі 6-144ц13).

До апеляційної скарги відповідачем надано докази про виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.07.2016 року , а саме меморіальний ордер № 1 від 26.01.2017 року про перерахування ОСОБА_2 38983,62 грн., проте вказаний доказ не може бути прийнятий, оскільки він не був предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засіданні, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Проте, відповідач не вважав за потрібне з`являтися в судові засідання першої інстанції та надавати докази щодо погашення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення по справі прийнято без заслухання пояснень з боку представника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Справа призначалася до розгляду неодноразово, а саме: 10.05.2017 року та 08.06.2017 року. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, будь-яких письмових доказів або заперечень надати до суду не вважав за можливе.

Крім того, в клопотаннях які подані представником відповідача 10.05.2017 року та 08.06.2017 року не зазначено доказів поважності пропуску судових засідань по даній справі.

Відповідно до ч. 1 п.2 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає справу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини своєї неявки, які визнано судом поважними.

Згідно ст. 169 ч.2 ЦПК України неявка в судове засідання представника без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що заборгованість станом на 26.01.2017 року погашена не беруться до уваги, оскільки апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час постановлення рішення.

Будь - яких перешкод для подачі доказів погашення заборгованості до суду першої інстанції у відповідача не було.

Решта доводів висновків суду не спростовують.

За таких обставин рішення місцевого суду підлягає зміні в частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки прозрахунку при звільненні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Полтавській області відхилити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді : С.А. ГАЛЬОНКІН

ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ