У х в а л а

іменем україни

11 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», поданою уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенком Ігорем Івановичем, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 рокуОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ Хрещатик») на його користь заборгованість за депозитним договором у розмірі 133 273,00 доларів США та штрафні санкції у розмірі 501192 грн 65 коп.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що 15 листопада 2012 року між ним та ПАТ «КБ Хрещатик» було укладено договір банківського вкладу № 1099/2012-222 на 133 273,00 доларів США строком до 20 листопада 2013 року.

Посилаючись на те, що починаючи з червня 2014 року він неодноразово звертався до Київського регіонального відділення банку з метою отримання депозитних коштів, однак станом на 01 листопада 2014 року вклад і проценти йому не повернуто, ОСОБА_3 просив задовольнити позов.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Хрещатик» на користь ОСОБА_3 за договором банківського вкладу «Капітал» від 15 листопада 2012 року № 1099/2012-222 грошові кошти по вкладу в розмірі - 133 273,00 доларів США, заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками за період з 01 квітня 2013 року по 20 листопада 2013 року в розмірі -5197, 26 доларів США та 3 % річних за період з 20 листопада 2013 року по 19 листопада 2014 року в розмірі - 4 142,72 доларів США, всього - 142 612,98 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 25 березня 2015 року становить 3 359 536 грн 96 коп.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Хрещатик» відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» - КостенкоІ.І., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_3, виходив з того, що ПАТ «КБ Хрещатик» взяті на себе зобов'язання за договором не виконало, а саме: не повернуло позивачу у визначений договором строк суму вкладу та нараховані проценти, а тому має нести відповідальність за невиконання умов договору.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам ухвала апеляційного суду не відповідає з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та Київським регіональним відділенням ПАТ «КБ Хрещатик» укладено договір банківського вкладу «Капітал» № 1099/2012-222, відповідно до умов якого позивач передав банку грошові кошти в розмірі 133 273,00 доларів США зі строком повернення вказаних коштів із нарахованими процентами у розмірі 10 % річних до 20 листопада 2013 року (а. с. 8-9, т. 1).

Відповідно до п. 2.1.4 вказаного договору банк прийняв на себе зобов'язання по закінченню терміну дії договору повернути вкладнику суму вкладу та нараховані проценти за дні поточного місяця.

Згідно з п. 2.1.5 договору банк зобов'язався достроково повернути вклад або його частину за письмовою вимогою вкладника у порядку, встановленому п. 3.5 договору.

15 листопада 2012 року позивач відповідно до п. 1.1 договору банківського вкладу передав грошові кошти у розмірі 133 273,00 доларів США, що підтверджується заявкою на переказ коштів № 86 (а. с. 10, т. 1).

21 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення суми банківського вкладу та нарахованих процентів за договором депозитного вкладу (а. с. 29-30, т. 1).

Доказів повернення ПАТ «КБ Хрещатик» позивачу суми банківського вкладу та нарахованих процентів за договором депозитного вкладу матеріали справи не містять.

При цьому, відхиляючи доводи представника відповідача про належне виконання банком взятих на себе зобов'язань за спірним договором у зв'язку із отриманням ОСОБА_3 грошових коштів за договором банківського вкладу «Капітал» № 1099/2012-222 у розмірі 133 273,00 доларів США згідно заяв про видачу готівки, суди встановили, що такі спростовуються висновками, складеними експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління МВС України в м. Києві від 08 грудня 2014 року № 609/тдд та експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 7176/7177/16-32 від 17 травня 2016 року, згідно з якими підпис на заявах про видачу готівки виконані не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3 (а. с. 15-22, т. 1; а. с. 68-76, т. 2).

З огляду на викладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій, що відповідач взяті на себе за вищезазначеним договором зобов'язання не виконав, а саме: не повернув позивачу у визначений договором строк суму вкладу та нарахованих процентів.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови Правління Національного Банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 квітня 2016 року № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик», відповідно до якого з 05 квітня 2016 року в ПАТ «КБ «Хрещатик» запроваджено тимчасову адміністрацію.

Рішенням Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик»» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «Хрещатик» (а. с. 97, т. 2).

Відповідно до п. п. 6, 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах; тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову, не врахував, що з 05 квітня 2016 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку. На момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (23 червня 2016 року) у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-350цс17 та від 07 червня 2017 року у справі № 6-1809цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом повністю не встановлено, а тому судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», подану уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенком Ігорем Івановичем, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович