Справа № 449/891/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2017 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняк Р.О.,

при секретарі Баран П.Д.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 180,00 грн., моральної шкоди в сумі 1 000 грн.,та судового збору, мотивуючи це тим, що 20 травня 2017 року о 12.30 год. на території ринку по вулиці Боршівській, м. Перемишляни ОСОБА_2 образила його та розірвала сорочку.

Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних відомостей за матеріалами справи. Позивач не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Тому керуючись ст.224 ЦПК України, у відповідності до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вислухавши доводи позивача, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення мотивуючи це наступним.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 ст.10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно постанови Перемишлянського районного суду Львівської області від 07.06.2017 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст..173 КУпАП, а саме за те що 20 травня 2017 року о 12.30 год. на території ринку по вулиці Боршівській, м. Перемишляни ОСОБА_2 ображала та порвала сорочку ОСОБА_3

Зазначена постанова суду ніким не оскаржувалася та набрала законної сили.

Згідно із ч. 4 ст. 61 Цивільно процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з наведеного, постановою суду встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу заподіяно матеріальну та моральну шкоду і ця обставина є обов'язковою для суду при розгляді цієї справи.

Згідно копії товарного чеку від 06.04.2017 року, встановлено що вартість сорочки 180.00 грн.

Так, статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним кодексом і відповідними законами України. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Аналіз досліджених у судовому засіданні та оцінених доказів переконують суд у тому, що позивачем доведено факт порушення відповідачами його права, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 1, 3, 10, 11, 57-62, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_2 жительки АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 180.00 грн., моральної шкоди в сумі 1000,00 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 1280,00 грн.

На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд до Перемишлянського районного суду Львівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Р. О. Борняк