Справа № 342/993/17
Провадження № 2/342/672/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області померла її мати ОСОБА_5. Господарство в якому проживали батьки знаходилось по АДРЕСА_1, головою якого являлася мати ОСОБА_5, так як батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_12 року.

Згідно виписки інвентиразиційних документів від 19.04.1988 року Городенківським РВК було видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, на підставі рішення цього ж виконкому №11 від 13.01.1988 року. Господарство належало на праві особистої власності колгоспного двору, головою якого була мати ОСОБА_5 Станом на 15.04.1991 року згідно витягу з погосподарської книги №5 Чернятинської сільської ради в даному господарстві були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 - голова господарства, та членами двору були ОСОБА_7 - зять який помер ІНФОРМАЦІЯ_13 року, та правнуки - ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_12 - внучка ОСОБА_5, дочка позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_14 року. Після смерті матері позивач фактично вступила у володіння і користування даним житловим будинковолодінням, більше 25 років підтримує його, обробляє земельні ділянки, робить ремонти, сплачує податки, однак розпорядитися майном не може за відсутності свідоцтва на прово на спадщину, про що отримала від Державного нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

В судове засідання сторони та їхні представники не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує, позов просить задовільнити. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги визнають у повному обсязі.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів вих № 7568 від 09.02.2016 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 277 зареєстровано, що власником майна, розташованого в АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 12.04.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988 р. є ОСОБА_5.

Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в АДРЕСА_1, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1984 р., загальною площею 81,4 кв.м., житловою площею 48,3 кв.м., майстерні, стайні, стодоли, літньої кухні сараю, навісу, вбиральні, криниці, огорожі.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що свідчить повторна копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1.

Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина. Померла заповіту не вчиняла.

Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_5 спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Копією повторного свідоцтва про народження позивача виданого Городенківським районним віддіом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області стверджено, що ОСОБА_9 є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Копією довідки №215 від 19.09.2017 року виданої виконкомом Чернятинської сільської ради встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_12 року.

Копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя № витягу 4 від 13.09.2017 р. стверджено, що ОСОБА_10, та ОСОБА_1, з 20.10.1957 перебували в шлюбі (актовий запис № 19).

Копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого Чернятинським бюро ЗАГС стверджено, що ОСОБА_12 є донькою ОСОБА_10 та ОСОБА_1.

Копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 13.05.1979 р. стверджено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 13.05.1979 перебували в шлюбі (актовий запис № 17).

Довідкою №37 від 16.02.2016 року виданої виконкомом Чернятинської сільської ради встановлено, що ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 жителька АДРЕСА_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_14 року а/з 44 від ІНФОРМАЦІЯ_14 року.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_13 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є її дочка - ОСОБА_1 (позивач).

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Довідкою виданою Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області №216 від 22.09.2017 року стверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно вступила у володіння майном після смерті матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 робила похорон померлій, справляла поминки, сплачувала комунальні платежі.

З довідки № 218 від 20.09.2017 р., виданої Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що станом на 15.04.1991 року згідно витягу з погосподарської книги №5 Чернятинської сільської ради в даному господарстві були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_8 - голова господарства, та членами двору були ОСОБА_7 - зять, та правнуки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10

З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь № 1717/02-31 від 19.09.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, оскільки спадкоємцем не надано свідоцтво про право власності на спадковий житловий будинок.

Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, однак оформити документи не має можливості через відсутність (втрату) правовстановлюючих документів, про що було надруковано в засобах масової інформації.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Статтею 317 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що власниковіналежать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. І Франка, 46 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами.

На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 317, 328, 1216 ЦК України, керуючись ст. ст. 209, 214, 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.