233 № 233/2631/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
14 липня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
позивача -
відповідача -
представника третьої особи -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу батька, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2,третя особа - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Оболонськї районної у м. Києві державної адміністрації, в якому з врахуванням уточнень зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 з 08 серпня 2008 року по 26 лютого 2014 року, шлюб розірвано згідно рішення Калінінського районного суду м. Донецька Донецької області від 26 лютого 2014 року, що набрало законної сили 11 березня 2014 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачкою. На даний час позивач як особа, внутрішньо переміщена особа з району проведення антитерористичної операції, м. Донецьк, з дитиною проживає за адресою: АДРЕСА_2. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком сина не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, взагалі не підтримуючи зв*язку із позивачкою, яка утримує та належним чином піклується про здоров*я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначила, що у період часу з липня по жовтень 2017 року має намір вивезти дитину на відпочинок за кордон, а саме до Туреччини та/або Єгипту строком до 14 (чотирнадцяти) календарних днів, та не має можливості отримати нотаріально посвідчений дозвіл на перетин дитиною кордону України без згоди та супроводу відповідача у справі - ОСОБА_2, у зв'язку з чим просила надати її неповнолітній дитині дозвіл на виїзд за кордон без згоди та супроводу батька.
В судове засідання позивач не з*явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, підтримує позов, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 36).
Відповідач в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 48). За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позивачкою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 43, 47)
З'ясувавши позицію позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти на відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9-10), та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 р., який було розірвано рішенням Калінінського районного суду міста Донецька Донецької області від 26 лютого 2014 року, що набрало законної сили 11 березня 2014 року (а.с.13-14), позначка про розірвання шлюбу міститься у паспорті позивача ОСОБА_1 (а.с. 10).
Сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 (а.с. 12).
Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
У ст. 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначається Законом України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України".
Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадян України, які не досягли 16-річного віку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року виїзд за межі України громадян України, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або в супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно із частинами 1 і 3 статті 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини.
Таким чином, враховуючи думку представника органу опіки та піклування про підтримання заявлених позовних вимог (а.с. 47), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо надання дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозволу на виїзд за кордон до Туреччини та/або Єгипту, строком на період часу з липня по жовтень 2017 року на термін від дня набрання рішенням суду законної сили по 31 жовтня 2017року у супроводі матері без згоди та супроводу батька як таких, що ґрунтуються на законі та узгоджуються із батьківськими правами та обов*язками, покладеними на позивача як на матір.
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 80, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Надати громадянину України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(свідоцтво про народження серія НОМЕР_4) дозвіл на виїзд за межі України до Туреччини та/або Єгипту на термін від дня набрання рішенням суду законної сили по 31 жовтня 2017 року у супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя