Дата документу 12.07.2017
Справа № 320/1604/17-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Горбачової Ю.В.,
при секретарі Луценко П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку, такою, що втратила право користування квартирою № 2 в житловому будинку № 1 по вул. 23 Жовтня в м. Мелітополі, вказуючи, що він є власником зазначеної квартири, зареєстрований та проживає у ній. Окрім нього за даною адресою зареєстрована його колишня дружина - відповідачка по справі. Рішенням суду від 12.09.2016 року шлюб між сторонами розірваний. Також рішенням суду встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинені, однієї сімєю не проживають та спільне господарство не ведуть. З липня 2016 року позивач мешкає у квартирі один. Сторони поділили своє майно і відповідачка вивезла зі спірної квартири усі свої речі. На сьогодні речі відповідачки у квартирі відсутні. ЇЇ теперішнє місцеперебування позивачу невідомо. Реєстрація відповідачки за даною адресою може вплинути на отримання позивачем субсидії по сплаті комунальних платежів, тому позивач звернувся з даним позовом до суду.
В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах.
Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Судова повістка надсилалась їй за її зареєстрованим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак була повернута до суду з поміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення здійснен належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином про слухання справи, заперечень на позов від нього не надходило.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та у звязку з неявкою відповідача та представника третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.
Позивачу належить на праві приватної власності квартира № 2 в житловому будинку № 1 по вул. 23 Жовтня в м. Мелітополі, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом. /а.с. 6/.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.09.2016 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. /а.с. 5/.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області від 20.05.2017 року № 2318/5817 відповідачка - ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, відповідачка за вказаною адресою не проживає, про що свідчить довідка голови квартального комітету № 52 Мелітопольської міської ради народних депутатів від 26.01.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 мешкає один з липня 2016 року. /а.с. 4/.

В силу того, що відповідачка зареєстрована у вказаній квартирі, але не проживає, це перешкоджає позивачу в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Оскільки відповідачка є колишньою дружиною позивача, мешкала за однією адресою разом з ним як член сімї, суд приходить до висновку про застосування при вирішенні спору норм ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України сам факт припинення сімейних відносин з власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім'ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення.

Отже, виходячи з зазначених положень закону, член сімї власника житлового приміщення зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає член сімї власника право користування цим будинком лише з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Оскільки, як було встановлено судом, житлова квартира перебуває у власності ОСОБА_1, відповідачка, яка проживала у квартирі як член сімї позивача, на теперішній час не мешкає у квартирі № 2 в житловому будинку № 1 по вул. 23 Жовтня в м. Мелітополі без поважних причин понад один рік, тому на підставі статті 405 ЦК України, відповідачка може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 209, 212-214, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування квартирою № 2 в житловому будинку № 1 по вул. 23 Жовтня в м. Мелітополі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова