Справа № 211/4264/17
Провадження № 2/211/2138/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 листопада 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.

при секретарі Польчик Л.В.

за відсутності:

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, представника Товарної біржі «Нове століття»

розглянувши в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товарної біржі "Нове століття" про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Товарної біржі "Нове століття" про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що вона є спадкоємцям першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, який помер 01 травня 2016 року. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лобачевського, буд. 19.

Після смерті чоловіка вона подала у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім неї, спадкоємцями першої черги є їх діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак вони відмовились від прийняття спадщини на її користь. Заповіту ОСОБА_4 за життя не склав.

06 грудня 2016 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, оскільки правовстановлюючі документи на вказане майно не відповідають вимогам чинного законодавства. Правовстановлюючим документом на домоволодіння є договір купівлі-продажу, відповідно до якого 25.02.1998 року її чоловік придбав у ОСОБА_2 домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лобачевського, буд.19. Вказаний договір був укладений на товарній біржі «Нове століття».

На виконання умов даного договору купівлі продажу чоловік сплатив продавцю обумовлену суму коштів, та після оформлення договору зареєстрував право власності в Криворізькому БТІ.

При укладанні договору не були дотримані правові вимоги закону про нотаріальне посвідчення дійсного договору сторонами. Договір, який не посвідчений нотаріально може бути визнаний дійсним в судовому порядку. Таким чином, на сьогодні, вона не має змоги отримати спадщину на спірне домоволодіння. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лобачевського, буд.19, зареєстрований 25.02.1998 року на товарній біржі «Нове століття» за № 1-89, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, про слухання справи повідомлявся.

Представник товарної біржі «Нове століття», до суду не з'явився, про слухання справи повідомлялись.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25 лютого 1998 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_4 придбав домоволодіння, що складається з: шлаколитого житлового будинку «А-1» загальною площею 51,10 кв.м., житловою площею 32,90 кв.м., шлакоблочної літньої кухні «Б», паркана №1, паркана №2, цегляної вбиральні «В», водоколонки І, замощення ІІ, воріт №3, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лобачевського, б.19.

Вказаний договір був зареєстрований на Товарній біржі «Нове століття» на підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» та не підлягає нотаріальному посвідченню (а.с.8- копія договору).

Право власності на спірне домоволодіння було зареєстровано в Криворізькому бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_4 (а.с.8- копія договору зворот сторінки).

01 травня 2016 року помер ОСОБА_4 - чоловік позивача ( а.с.5 копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с.6 копія свідоцтва про смерть).

06 грудня 2016 року постановою Четвертої Криворізької нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з тим, що правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння не відповідають вимогам чинного законодавства ( а.с.14 - копія постанови ).

Судом встановлено, що на цей час позивач не має можливості оформити спадщину, так як договір купівлі-продажу квартири не посвідчений нотаріусом, тобто не були виконані вимоги ст.227 ЦК України 1963 року.

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору купівлі продажу житлового будинку (квартири), передбаченими ст.227 ЦК України 1963 року, норми якої діяли на момент укладення угоди. Згідно до ст.153 ЦК України 1963 року, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Приписами ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Згідно до ч.2ст.220 ЦК України: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що норми ч.2 ст.220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. На цей час правочини, щодо купівлі-продажу нерухомості, підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з введенням в дію ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди /1998 рік/ норми щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна.

Згідно довідки КП Криворізького бюро технічної інвентаризації №151351 від 24.11.2016 року, відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012 року право власності на домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лобачевського, буд.19, зареєстровано на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 74-84-17799 на імя ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 25.02.1998 року на Товарній біржі «Нове століття» за № 1-89 (а.с.12 копія довідки).

Таким чином вимоги щодо реєстрації нерухомого майна на момент укладання спірної угоди виконано.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України « Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Зважаючи на те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, а сторони всі свої зобов"язання за договором виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 47, 153, 227 ЦК України 1963 року, ст. 267 ЦК України 2003 року, 10, 60 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товарна біржа "Нове століття" про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме домоволодіння що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лобачевського, буд. №19, яке складається з: шлаколитого житлового будинку «А-1» загальною площею 51,10 кв.м., житловою площею 32,90 кв.м., шлакоблочної літньої кухні «Б», паркана №1, паркана №2, цегляної вбиральні «В», водоколонки І, замощення ІІ, воріт №3, зареєстрований 25.02.1998 року на товарній біржі «Нове століття» за № 1-89, укладений 25.02.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7