Справа № 305/181/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Бисаги Т.Ю., Джуги С.Д.,

при секретарі : Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 22 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку рішення Рахівського районного суду від 22 лютого 2017 року, яким у задоволенні його позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

У скарзі просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживав у житловому будинку №35 по вул.Київська у м.Рахів Закарпатської області, який належав його батькам ОСОБА_5 і ОСОБА_6

08.11.2013 року власником зазначеного будинку на підставі договору дарування стала ОСОБА_3, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року щодо обєкта нерухомого майна від 26.02.2015 року (а.с.16).

01 квітня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_5, що стверджується Свідоцтвом про смерть (а.с.11).

02 жовтня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_6, що стверджується Свідоцтвом про смерть (а.с.12).

Однак, вище вказаний будинок на день смерті батьків позивача вже їм не належав, а тому такий не входив до спадкового майна померлих.

Позивач посилаючись на те, що він провів капітальний ремонт будинку №35 по вул.Київська у м.Рахів Закарпатської області, просив стягнути з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заподіяну йому майнову шкоду в розмірі 42859,73 грн. на підставі статті 1166 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з наступного.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази щодо завдання відповідачами позивачу ОСОБА_1 майнової шкоди. Не є такою майновою шкодою ремонт будинку.

Стосовно проведення позивачем ремонту у вище вказаному будинку, то суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідно до ч.1 ст.819 ЦК України поточний ремонт житла, переданого у найм, зобовязаний здійснювати наймач, якщо інше не встановлено договором. Доказів того, що позивачем було здійснено капітальний ремонт будинку, матеріали справи не містять. Не є такими доказами наявні у матеріалах справи накладні від 2005, 2009 та 2010 років на імя ОСОБА_1, оскільки такі беззаперечно не стверджують, що зазначені у них товари були використані саме на ремонт будинку №35 по вул.Київська у м.Рахів, і що позивачем був проведений капітальний, а не поточний ремонт будинку.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Оскільки позивач ОСОБА_1 вказує на те, що ремонтні роботи ним проводилися зі згоди його батьків, колишніх власників вище зазначеного будинку, тому вимоги позивача до ОСОБА_3, яка право власності на цей будинок набула 08.11.2013 року, задоволенню не підлягають, оскільки з вимогами про відшкодування вартості понесених витрат він мав право звертатися до колишніх власників будинку, якщо ці поліпшення були зроблені за їх згодою, а не до нового власника будинку, до якого не переходить обовязок по відшкодуванню вартості понесених витрат на ремонт будинку у звязку із набуттям права власності на це майно, а тому відповідачка ОСОБА_3 не має відповідати за цим позовом.

Також не має відповідати за цим позовом і ОСОБА_2, оскільки він не був і не є власником вище зазначеного будинку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.308 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга позивача відхиленню, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді