АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1963/17 Номер провадження 22-ц/786/2649/17Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Триголова В.М.,

суддів : Одринської Т.В., Дорош А.І.

секретар: Діхтяр Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20 вересня 2017 року

по справі за позовом Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні позову Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії.

Кременчуцьке обєднане УПФУ оскаржило рішення, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги управління. Вважає, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Кременчуцькому обєднаному УПФУ, як отримувач пенсії за віком з 22 січня 2011 року.

Розмір пенсії обчислювався з розміріів заробітної плати відповдіача під час його роботи у ПАТ «Кременчуцьки колісний завод» відповідно до відомостей, яке надало підприємство позивачеві.

У лютому 2016 року позивачем було виявлено, що для визначення розміру пенсії відповідачеві заробітну плату останнього за період з липня 2000 року по грудень 2002 року було враховано у завищеному розмірі. Тому, позивач здійснив перерахунок розмірів пенсії відповідача з часу її призначення, тобто з січня 2011 року з визначенням нового розміру пенсії, котрий відповідач не оспорював. Переплата розмірів пенсії, яка була обчислена та виплачена позивачем відповідачеві, з січня 2011 року по грудень 2015 року склала 23634,49 грн.

На вимогу позивача відповідач погодився щодо здійснення відрахування з його щомісячної пенсії коштів у розмірі 0,5% для погашення переплати, однак пізніше відповідач відмовився від повернення коштів. Утримання з пенсії відповідача будь-яких коштів у повернення переплати розмірів пенсії не здійснювалося.

Позивач здійснив перевірку третьої особи щодо розмірів доходів відповідача, достовірності відомостей про розміри доходів відповідача, які були надані ПАТ «Кременчуцький колісний завод» позивачеві. У ході перевірки не було виявлено будь-які дані, які вказували б про те, що ПАТ «Кременчуцький колісний завод» сфальсифікував розміри доходів відповідача для обчислення більшого розміру пенсії.

Докази щодо фальсифікації розмірів доходу зі сторони відповідача, фондом налано не було.

Як вбачається з пояснень представника позивача, позовної заяви, доданих до неї матеріалів, а також пенсійної справи відповідача, яка була обчислена та виплачена позивачем відповідачеві у проміжок часу з січня 2011 року по грудень 2015 року на суму 23634,49 грн., виникла внаслідок не рахункової помилки, а внаслідок неправильного (невірного) внесення відповідних даних по заробітній платі відповідача за період з липня 2000 року по грудень 2002 до програмного забезпечення для обчислення розмірів пенсії. Така помилка виникла внаслідок дій працівників позивача, які вносили відповідні дані до програмного забезпечення для обчислення розмірів пенсії відповідача та відсутності належного контролю зі сторони певних службових осіб позивача за роботою програмного забезпечення.

У відповідності зі ст. 1215 ЦК не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

У постановах Верховного Суду України викладено правову позицію, зокрема, у постанові від 22 січня 2014 року у справі за № 6-151цс13 та від 02 липня 2014 року у справі за № 6-91цс14, що відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно і відсутності недобросовісності з боку набувача. Поняття « рахункова помилка » в чинному законодавстві не визначено.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року за № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз'яснення поняття лічильної (рахункової) помилки, як помилки, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.

Враховуючи, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження позову, на підтвердження наявності факту зловживань зі сторони відповідача та третьої особи щодо надання позивачеві недостовірних даних про розміри доходів відповідача при призначенні та виплаті надмірних розмірів трудової пенсії за віком, їх недобросовісності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні, оскільки апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для його скасування.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді (підписи) Т.В. Одринська

ОСОБА_3

З оригіналом згідно: ОСОБА_1