Справа № 693/582/17
Провадження № 2/693/463/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.11.2017 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Орєхова О.І.,

при секретарі - Коломієць С.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, посилаючись на наступні обставини.

05.06.1993 року було укладено шлюб між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який був зареєстрований відділом РАЦС Жовтневого району м. Могилів, Республіки Білорусь, актовий запис № 371.

На даний час вони з відповідачкою проживають окремо, та не ведуть спільного господарства.

За час спільного проживання за спільні гроші було придбане майно, а масе: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул. Ватутіна, б. 10 в м. Жашків, Черкаської області; причіп фургон, державний номер НОМЕР_1 2013 року випуску; житловий будинок по вул. Островського, б. 22 в м. Жашків, Черкаської області.

На даний час у володінні відповідача є спільне майно, а саме: житловий будинок по вул. Островського, б. 22 в м. Жашків, Черкаської області, який був придбаний у шлюбі з відповідачкою на її імя. Документи, що підтверджують право власності на будинок знаходяться у відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Позивач ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на ? частини житлового будинку за адресою: вул. Островського, б. 22 в м. Жашків, Черкаська область ( а. с. 2-3 ).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд визнати за ним право власності на ? частини житлового будинку за адресою: вул. Островського, б. 22, м. Жашків, Черкаська область. Судові витрати просив залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала, та просила суд визнати за кожним з подружжя право власності на ? частини житлового будинку за адресою: вул. Островського, б. 22 в м. Жашків, Черкаська область.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, про що свідчить в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб (а. с. 5).

В судовому зсіданні було встановлено та не спростовано сторонами, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був розірваний у липні 2017 року.

Встановлено, що в період шлюбу подружжя придбало майно, а саме: житловий будинок, який розташований по вул. Островського, б. 22 в м. Жашків, Черкаської області, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією договору купівлі-продажу будинку від 11 червня 2013 року.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовними вимогами, просить суд визнати житловий будинок по вулиці Островського, 22 в м. Жашків, Черкаської області спільною сумісною власністю подружжя та поділити майно за кожним із подружжя в рівних частках.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 57 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст.69 Сімейного кодексу України, подружжя має право на поділ майна, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Згідно ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

В судовому засіданні встановлено, що за час шлюбу подружжям за сумісні гроші був придбаний житловий будинок по вулиці Островського, 22 в м. Жашків Черкаської області.

Отже, Сімейним кодексом України встановлено, що майно набуте в період шлюбу належить чоловіку та дружині в рівних долях.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсними та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них; продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами, тощо.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4 визнала позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та не заперечувала проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищевстановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 57, 60, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 368, 369 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5, 10, 15, 57, 58, 59, 60, ч. 1 ст. 61, 114, ч. 4 ст. 174, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсними та поділ спільного майна подружжя», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Островського, б. 22, м. Жашків, Черкаська область.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя: О. І. Орєхов