Справа № 346/899/17
Провадження № 22-ц/779/970/2017
Головуючий у 1 інстанції Димашок В. П.
Суддя-доповідач Васильковський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Горейко М.Д., Проскурніцького П.І.,

секретар Шемрай Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс» про видачу дубліката виконавчого листа за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс» на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

у лютому 2017 року ТОВ «Вектор Плюс» звернулось до суду з даною заявою, посилаючись на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12.11.2009 задоволено позов ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На виконання цього рішення судом видано виконавчі листи, які були передані до ВДВС Коломийського МРУЮ, постановою якого 28.03.2011 виконавчі листи повернуто стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". Однак постанова і виконавчий лист були втрачені під час пересилки поштою, тому просив видати дублікат виконавчого листа № 2-1847 від 12.11.2009 на виконання вказаного судового рішення.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року в задоволенні заяви ТОВ «Вектор Плюс» про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Вектор Плюс» посилається на порушення судом норм процесуального права, неповне зясування обставин справи. Зазначає, що первісним кредитором у зобовязанні, щодо якого ухвалено рішення, був ПАТ «Сведбанк». Суд не врахував, що за договором факторингу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набуло права вимоги у відповідному зобовязанні щодо ОСОБА_1 Виконавчий лист згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень предявлений до виконання своєчасно. Останнім місцезнаходженням виконавчого документу був ВДВС Коломийського МУЮ. Доказів повернення виконавчого листа державний виконавець не надав, а сам виконавчий лист не отриманий ні ПАТ «Сведбанк», ні ТОВ «Вектор Плюс». Щодо строку предявлення документу до виконання, то такий строк вказано у виконавчому листі, але через відсутність самого документу та інформації про строк предявлення його до виконання ТОВ «Вектор Плюс» не має можливості визначити необхідність вимоги про поновлення строку. Тому просить оскаржувану ухвалу скасувати, вирішити по суті заяву про видачу дублікату виконавчого листа № 2-1847, виданого на виконання рішення Коломийського міськрайонного суду від 12.11.2009 у справі № 2-1847/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В засідання апеляційного суду сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Вектор Плюс» не є стороною виконавчого провадження, оскільки відсутнє відповідне рішення суду. Причини втрати виконавчого листа заявником належно не обґрунтовані, достатніх доказів його втрати немає. Крім того, заявником пропущено передбачений ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" строк для предявлення виконавчого листа до виконання.

Такий висновок суду не ґрунтується на вимогах закону і не відповідає матеріалам справи.

Установлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12 листопада 2009 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» 369 304,51 грн заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки земельні ділянки площею 0,1000 га та площею 0,1177 га.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 14 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на основні засади судочинства, принцип верховенства права, остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не може не виконуватися на шкоду одній із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

За змістом ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист № 2-1847, виданий 12.11.2009 Коломийським міськрайонним судом на виконання вищевказаного судового рішення згідно постанови старшого державного виконавця відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції від 28.03.2011 повернуто стягувачеві ПАТ «Сведбанк» (а. с. 88).

Однак доказів повернення виконавчого документа рекомендованим листом з повідомленням про вручення матеріали справи не містять.

Станом на 18.03.2013 на адресу стягувача постанова ВП № 21623833 та виконавчий лист № 2-1847 від 12.11.2009 не надходили (а. с. 87).

Інформація про факт повернення виконавчого листа отримана заявником з Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень.

Повторно до виконання виконавчий лист предявлений не був.

Відмовляючи у видачі дубліката виконавчого листа суд першої інстанції не врахував, що заявник позбавлений можливості надати будь-які докази втрати оригіналу виконавчого листа. Також суд не перевірив доводів заявника щодо обставин втрати виконавчого листа та не зазначив, якими належними і допустимими доказами спростовані такі доводи, оскільки саме повідомлення про вручення згідно ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", чинної на час повернення виконавчого листа, є належним доказом надіслання постанови державного виконавця рекомендованим листом про повернення виконавчого документа стягувану.

Відповідно до вимог ст. 371 ЦПК України та ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відсутність оригіналу виконавчого документа процесуально унеможливлює поновлення строку його предявлення.

Крім того, законодавством визначено дві окремі процесуальні дії, такі як отримання дубліката виконавчого документа та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Суд на вказане уваги не звернув та не врахував вищенаведені положення закону.

Щодо посилання суду першої інстанції на те, що ТОВ «Вектор Плюс» не є стороною виконавчого провадження, колегія суддів виходить з наступного.

До заяви про видачу дубліката виконавчого листа заявником долучено копію договору факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до умов якого банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 2501/1007/88-405 від 16.10.2007, по якому ухвалено судове рішення від 12 листопада 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» 369 304,51 грн заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі, зокрема відступлення права вимоги за договором факторингу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Усупереч цієї норми суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, як і здійсненню прав заявника у випадках, встановлених цим Кодексом; не роз'яснив представнику ТОВ «Вектор Плюс» можливість заміни стягувача у виконавчому провадженні відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 378 ЦПК України як заінтересованої сторони (правонаступника), що отримала від кредитора усі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження, не попередив про наслідки вчинення або невчинення такої процесуальної дії.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Внаслідок відсутності виконавчого листа заявник не може стягнути з боржника заборгованість за кредитним договором, тобто судове рішення не може бути виконане.

Проте суд першої інстанції не дав належної правової оцінки зазначеним положенням закону та обставинам справи і не врахував, що ТОВ «Вектор Плюс» на даний час фактично позбавлено права задовольнити свої вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а також що відносно боржника ухвалено судове рішення, яке має обов'язкову силу.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на доступ до суду, в тому числі й на виконання судових рішень. Відмова у цьому суперечить принципу верховенства Права.

Відтак, приймаючи до уваги, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, з огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що вимоги поданої ТОВ «Вектор Плюс» заяви про видачу дубліката виконавчого листа відповідають сутності його законного права на доступ до суду.

Однак, вимоги апеляційної скарги про видачу апеляційним судом такого виконавчого документу задоволені бути не можуть, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа має право видати його дублікат той суд, який видав виконавчий лист.

З огляду на викладене оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс» задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Горейко М.Д.

ОСОБА_2