Справа №752/1065/16-ц
Провадження № 2/752/500/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.09.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Марченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 19.10.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу Ланос» під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_1, власником якого є позивач.

Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.15 року відповідач був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди йому було спричинено матеріальні збитки в розмірі 149516 грн., що складає вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля «Форд -Транзит» та 3000 грн. - вартість евакуації транспортного засобу з місця пригоди до місця мого проживання, а всього 152516 грн.

Відповідальність відповідача була застрахована згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Поліс АІ5841931) на суму 50000 грн., а тому страхова компанія повинна відшкодувати збитки в межах ліміту відповідальності з врахуванням франшизи.

З огляду на викладене, на підставі положень ст.1194 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 103016 гривень.

Крім того, позивач зазначає, що внаслідок пошкодження його транспортного засобу йому завдана моральна шкода, що полягає у негативних наслідках, що настали внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, зміні способу життя, необхідності тривалий час вирішувати питання щодо відновлення автомобіля.

Моральну шкоду він оцінює в 30000 гривень.

В ході судового розгляду представник позивача подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля з врахуванням розміру страхового відшкодування, яке має сплатити Страхова компанія, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, в сумі 78509 гривень 62 копійки, витрати на евакуацію транспортного засобу з місця пригоди в сумі 3000 гривень, витрати, понесені за проведення авто-товарознавчого дослідження в сумі 1500 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 30000 гривень та судові витрати у справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просила його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві і у розмірі, викладеному в заяві про зменшення розміру позовних вимог, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, ОСОБА_1 була завдана як матеріальна, так і моральна шкода, яка відповідно до вимог чинного законодавства підлягає відшкодуванню особою, яка її завдала.

Представник відповідача визнав позовні вимоги частково та звернувся до суду з зустрічним позовом про зобов»язання ОСОБА_1 після отримання від ОСОБА_2 відшкодування збитків в розмірі 85378 гривень 22 копійки, що становить вартість транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди за вирахуванням суми страхового відшкодування, передати ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_2 НОМЕР_5.

Проти задоволення зустрічного позовупредставник позивача заперечувала, зазначаючи, що транспортний засіб «Форд Транзит» відремонтований позивачем, використовується ним, а тому не може бути переданий відповідачу.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволення, а зустрічний позов задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.10.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу Ланос» під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_3, власником якого є ОСОБА_1

Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.15 року ОСОБА_2 було визнанно винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 19.10.2015 р. і його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Відповідно до встановлених судом обставин на час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована згідно з Полісом АІ 5841931.

Ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану третім особам, згідно Полісу становить 50000 гривень.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Згідно з ст.12 зазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до Звіту № 5456 про автотоварознавче дослідження для визначення матеріального збитку транспортного засобу, вартість матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля «Форд Транзіт» д.н. НОМЕР_4, на дату оцінки становить 128009,56 гривень, що є величиною ринкової вартості автомобіля до настання дорожньо-транспортної пригоди. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 149516,20 гривень.

Порядок здійснення страхової виплати визначений ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.36 зазначеного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі

рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового

відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому

порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму,

розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду

обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Питання щодо відшкодування шкоди у разі фізичного знищення транспортного засобу регламентується положеннями ст.30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з ст.30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його

власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу

до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на

евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної

пригоди.

Відповідно до Звіту № 5456 про автотоварознавче дослідження для визначення матеріального збитку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Форд Транзіт» д.н. НОМЕР_4 перевищує вартість даного транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечувала факт фізичного знищення транспортного засобу, а тому відшкодування шкоди повинно відбуватись з врахуванням спеціальної норми, а саме положень ст.30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-праової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Однак, судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_2 на момент розгляду справи відремонтований позивачем та визначити його вратість після настання дорожньо-транспортної пригоди не можливо.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страхохвою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, з врахуванням зазначених норм чинного законодавства відповідач повинен відшкодувати позивачу вартість транспортного засобу, який визнано позивачем фізично знищенним, до настання дорожньо-транспортної пригоди за вирахуванням суми страхового відшкодування, яке позивач має намір отримати від Страхової компанії, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, та з врахуванням франшизи 500 гривень, тобто 78509 гривень 62 копійки.

Також, підлягають стягненню з відповідача витрати, здійснені позивачем по евакуації автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3000 гривень, які підтверджені відповідними належними доказами.

Однак, на думку суду, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат, понесених на проведення авто-товарознавчого дослідження, оскільки суду в порушення вимог ст.ст.10, 60 не надано доказів про оплату позивачем даних витрат.

З врахуванням викладеного вимоги позивача до ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі положень ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати у справі, пропорційно до задоволених вимог.

Є обгрунтованим і підлягає задоволенню зустрічний позов відповідача з наступних підстав.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 4 від 01.30.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз»яснив, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Відповідач заявив вимоги про передачу йому залишків транспортного засобу «Ford Transit» д.н. НОМЕР_4 після повного відшкодування позивачу його вартості до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки транспортний засіб «Ford Transit» д.н. НОМЕР_4 визнаний позивачем фізично знищеним, і суд прийшов до висновку про необхідність відшкодування ОСОБА_1 його вартості до настання дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає обгрунтованими заявлені вимоги за зустрічним позовом щодо передачі ОСОБА_2 після відшкодування збитків в розмірі 85378 гривень 22 копійки автомобіля НОМЕР_2.

Суд не може прийняти до уваги заперечення представника позивача щодо неможливості передачі ОСОБА_2 автомобіля НОМЕР_2, в зв»язку з його відновленням і використання позивачем, оскільки, в даному випадку позивач отримує повне відшкодування вартості транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди, і визначити вартість транспортного засобу після настання дорожньо-транспортної пригоди з метою вирішення питання щодо можливості відшкодування позивачу різниці між вартістю автомобіля до настання дорожньо-транспортної пригоди і після неї не можливо.

З врахуванням викладеного зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_1 судові витрати за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 78509 гривень 62 копійки, вартість евакуації транспортного засобу в сумі 3000 гривень, моральну шкоду в розміріі 3000 гривень, судовий збір в розмірі 868 гривень 60 копійок.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_1 після отримання від ОСОБА_2 відшкодування збитків в розмірі 85378 гривень 22 копійки передати ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_2 НОМЕР_6.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя