Справа № 203/1088/17
Провадження № 2/0203/700/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.

при секретарі Заярній А.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3, Центральний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

30 березня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_2 з позовом до ПАТ «ОТП Банк», треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3, Центральний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем та банком були укладені кредитні договори за умовами яких позивач отримав від банку кошти, також між банком та позивачем був укладений іпотечний договір. Внаслідок порушення виконання боргових зобовязань приватним нотаріусом було видано виконавчий напис яким було запропоновано звернути стягнення на іпотечне майно, за рахунок чого погасити заборгованість. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушення вимог діючого законодавства, через те, що позивачу не було надіслано повідомлення про вчинення виконавчого напису, ні він ні поручителі не отримували письмові вимоги від банку про усунення порушень, у нотаріуса були відсутні докази безспірності заборгованості, у виконавчому листі не вказані відомості щодо його змісту. За цих обставин позивач просив визнати виконавчий напис від 18 вересня 2009 року, виданим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, який було зареєстровано в реєстрі за № 7791, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно: нежиле приміщення загальною площею 148,7 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 10, прим. 4, яке належить позивачу, таким що не підлягає виконанню. (а.с.3-7)

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Вказував, що виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог законодавства. Про існування виконавчого напису позивач дізнався лише в 2016 році, тому строк позовної давності не пропущено.

Представник відповідача в судове засідання для розгляду справи по суті не зявився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. В судових засіданнях, в яких був присутній представник відповідача, він поясняв, що виконавчий напис був вчинений у відповідності до вимог законодавства, борг за кредитним договором не погашений. Просив застосувати строк позовної давності на звернення до суду з вказаним позовом.

Від третьої особи приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких вона зазначає, що виконавчий напис був вчинений у відповідності до вимог законодавства, нотаріус не перевіряє безспірність заборгованості, а лише наявність цих документів, присутність боржників та поручителів при вчинення виконавчого напису не передбачена чинним законодавством. В задоволенні позову просила відмовити. Розгляд справи провести без її участі. (а.с.62-66)

Інші треті особи в судові засідання не зявились, про місце, час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з такого.

08 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № CM-SME301/001/2008 за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 80 000 дол. США зі строком повернення до 08 січня 2023 року, а також відповідною сплатою за користування кредитом і виконанням всіх інших зобовязань. (а.с.8-14)

Як вказує позивач в своєму позові вказані кошти він взяв для придбання нежилого приміщення. (а.с.4)

08 січня 2008 року ОСОБА_2 придбав в ОСОБА_5 нерухоме майно, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, буд. 10, прим. 4, загальною площею 148,7 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу нежилого приміщення від 08 січня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 10. (а.с.22)

08 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір № PM-SME301/001/2008, за умовами якого ОСОБА_2 в забезпечення виконань по кредитному договору № CM-SME301/001/2008 від 08 січня 2008 року, передав в іпотеку нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Пастера, будинок № 10, приміщення 4. (а.с.23-26)

08 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № SR-SME301/001/2008, за умовами якого ОСОБА_3 зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 його зобовязань перед банком за кредитним договором № CM-SME301/001/2008 від 08 січня 2008 року в повному обсязі таких зобовязань. (а.с.27-28)

08 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № CM-SME301/001/2008/1 за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 90 000 дол. США зі строком повернення до 08 січня 2018 року, а також відповідною сплатою за користування кредитом і виконанням всіх інших зобовязань. (а.с.15-21)

17 вересня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис, яким було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно: нежиле приміщення, загальною площею 148,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, буд. 10, прим. 4, що належить на праві власності ОСОБА_2,яке на підставі договору іпотеки передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «ОТП БАНК», строк платежу за яким настав 18 квітня 2009 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК» за кредитним договором № CM-SME301/001/2008 від 28 січня 2008 року у розмірі: залишок заборгованості за кредитом 78 166,59 дол. США, 8 688,50 дол. США сума відсотків за користування кредитом в період з 08 грудня 2008 року по 10 вересня 2009 року, 31 185,45 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязань, за кредитним договором № CM-SME301/001/2008/1 від 08 січня 2008 року у розмірі: 85 500,78 дол. США залишок заборгованості за кредитом, 9 101,18 дол. США сума відсотків за користування кредитом за період з 08 грудня 2008 року по 10 вересня 2009 року, 41 400,08 грн. сума пені за прострочення виконання зобовязань, а всього 181 457,05 дол. США та 72 585,53 грн. (а.с.29)

При вирішенні питання щодо правомірності дій нотаріуса при вчиненні виконавчого напису суд виходить з такого.

Згідно з п.п. 1.1. 1.2. п.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованим в міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №22/20595 (з наступними змінами та доповненнями), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, осиної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно п.3.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Подібна позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі №6-27цс15. Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.3607 ЦПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Підстав для іншого застосування норм матеріального права, ніж у наведеній вище постанові Верховного Суду України, не вбачається.

Приватним нотаріусом на запит суду було повідомлено, що надати належним чином засвідчені копії виконавчого напису та документів а підставі яких його вчинено 18 вересня 2009 року за р. № 7791 не має можливості, через те, що згідно акту від 08 січня 2014 року схваленого протоколом засіданні ЕК Головного управління юстиції в Дніпропетровській області 28 березня 2014 року, про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду, копії виконавчих написів та документи на підставі яких вони вчиненні за 2009 рік було знищено. (а.с.103-110)

Разом з тим, передумовою звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого листа було невиконання умов кредитного договору в частині погашення сум боргу, проте позивачем не було надано жодного доказу відсутності суми боргу, не були надані докази погашення кредиту, відсутність претензій зі сторони банку з приводу заборгованості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

До матеріалів справи не було надано жодного доказу, що при вчинення виконавчого напису була порушена процедура його вчинення. Отже твердження позивача, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства не підтверджується жодним доказом.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги, що підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відсутні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У звязку з відмовою в позові, на підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16 ЦК України, ст.ст. 1, 18, 87,88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1, 3.2 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, ст. ст. 7, 33, 37 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 29.09.2017.

Суддя С.В. Єдаменко