Справа № 128/181/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19 червня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1, при секретарі- Кіяниця А.О.,

за участю :позивача- Авраменко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином (а.с. 1-2).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Вінницьким районним судом Вінницької області 22.12.2016 року було розглянуто кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України. У встановленому законом порядку її було визнано потерпілою у справі. Зазначає, що злочином, вчиненим ОСОБА_3, їй завдано матеріальну шкоду на загальну суму 11915,92 грн., яка складається з вартості викрадених речей та продуктів харчування, а саме:10 кг цукру на загальну суму 120 грн.; 4 кг борошна на загальну суму 36 грн.; 10 кг свинячого м'яса на загальну суму 700 грн.; 2 кг свинячого сала на загальну суму 70 грн.; 1 л. олії «Чумак», вартістю 26 грн.;плоскогубців 200 мм, вартістю 86 грн.;тонкогубців 180 мм, вартістю 65 грн.;рулетки з магнітом 5 м, вартістю 40 грн.;ножа з обертовим фіксатором, вартістю 32 грн.; леза для ножа шпалерного, вартістю 10 грн.;бокорізів 160 мм, вартістю 60 грн.;набору бурів по бетону 4;5;6;8;10 мм, вартістю 36 грн.; вібраційної шліф-машини, вартістю 1991,86 грн. та вартості трьох дерев'яних дверей, замінених в зв'язку із пошкодженням їх при вчиненні злочину, яка становить 8643,06 грн.

Зазначає, що факт викрадення у неї вищевказаних речей та продуктів харчування, а також пошкодження її майна ОСОБА_3 встановлено вироком Вінницького райсуду від 22.12.2016 року.

Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь завдану вчиненим ним злочином на загальну суму матеріальну шкоду в сумі 11915,92 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обємі на підставах, викладених в позові., та надала пояснення аналогійні зазначеним у позові.

Відповідач ОСОБА_3 двічі в судове засідання не зявився без поважних причин, заяв про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило. Тому суд, у порядку ст. 224 ЦПК України, з урахуванням міркування позивача яка не заперечувала , ухвалив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, оглянувши матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_3, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України (справа № 128/3493/15-к), суд вважає позов частково обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

В судом встановлено, що вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України (справа № 128/3493/15-к) (а.с. 3-8). Вирок набув чинності 24.01.2017 року.

ОСОБА_2 згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000000045 від 11.01.2014 року, була визнана потерпілою в даному кримінальному провадженні (а.с. 9-12).

Вказаним вироком, крім іншого, встановлено, що: «обвинувачений ОСОБА_3, в період часу з 20:30 год. 15 березня по 14:00 год. 17 березня 2015 року, точного часу органом досудового розслідування встановити не виявилося можливим, проник на територію дачного будинку № 7, розташованого по вул. Садова, в с. Березина, Вінницького району Вінницької області та шляхом злому дверного полотна разом із замковою накладкою на вхідних дверях, проник у вищевказаний дачний будинок, який належить потерпілій ОСОБА_2, звідки таємно вчинив крадіжку продуктів харчування, а саме: 10 кг. цукру, вартістю 12 грн. за 1 кг., на загальну суму 120 грн.; 4 кг. муки, вартістю 9 грн. за 1 кг., на загальну суму 36 грн.; мясо свині різних частин тіла загальною вагою 10 кг., вартістю 70 грн. за 1 кг. на загальну суму 700 грн.; 2 кг. сала, вартістю 45 грн. за 1 кг. на загальну суму в 70 грн.; 1 літр олії «Чумак», вартістю 13 грн. за 0,5 л., на загальну суму 26 грн.; крупи різних злакових рослин, вермішель, грибів, невстановленої кількості; 2 кг. гарбузового насіння; наручні часи марки «Сейко»; часникодавилки радянського виробництва; вимірювальної рулетки довжиною 5 м; пасатижів та кусачок; канцелярського ножа,- які матеріальної цінності для потерпілої не становлять; свердла для дрилі 10х120 мм, вартістю в 70,80 грн.; свердла для дрилі 6,0х150 мм, вартістю 79,70 грн.; свердла для дрилі 5,0х85 мм, вартістю 41,30 грн. Реалізувавши свій злочинний намір до кінця, обвинувачений ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік, завдавши потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 1143,80 грн.».Згідно вироку ОСОБА_3 свою вину у вчинені вказаних злочинів визнав повністю. Також зі змісту даного вироку вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження подала суду заяву про залишення її цивільного позову до ОСОБА_3 без розгляду (а.с. 3-8).

Згідно ксерокопії рахунку на оплату № 23806 від 13.11.2015 року ОСОБА_2 придбано вібраційну шліфмашину 190Вт за 1991,86 грн. (сума з ПДВ) (а.с. 13).

Відповідно до ксерокопії рахунку-фактури № СПД-000127 від 12.11.2015 року ОСОБА_2 було придбано плоскогубці 200 мм в кількості 1 шт. на суму 86 грн.; тонкогубці 180 мм в кількості 1 шт. на суму 65 грн.; рулетку з магнітом 5м/25мм Интертул в кількості 1 шт. на суму 40 грн.; ніж з обертовим фіксатором 18 мм зміцнений в кількості 1 шт. на суму 32 грн.; леза для ножа шпалерного в кількості 1 шт. на суму 10 грн.; бокорізи 160 мм в кількості 1 шт. на суму 60 грн.; бури набір 4;5;6;8;10 мм. ВЕSTA по бетону в кількості 2 шт. на суму 36 грн., всього на загальну суму 329 грн. (сума без ПДВ) (а.с. 14).

Згідно ксерокопії рахунку на оплату № 23620 від 11.11.2015 року ОСОБА_2 було придбано наступний товар: дверне полотно ПРЕМЄРА ПВХ золота вільха 200*80 см+Р2 в кількості 3 шт. на суму 3747,51 грн.; коробку деревяну ПВХ Deluxe 100 золота вільха в кількості 3 шт. на суму 813,00 грн.; доборну планку ПВХ Делюкс 120*10*2060 ясень в кількості 9 шт. на суму 719,28 грн.; лиштву ПВХ Делюкс напівкруглу 70*10 золота вільха (стійка) в кількості 15 шт. на суму 805,50 грн.; замок врізний Гардіан 10.01 4 кл БЕЗ НАКЛ. в кількості 6 шт. на суму 871,26 грн.; дверну завісу розємну NS 100*70-1ВВ-РВ права в кількості 12 компл. на суму 246,00 грн., всього на загальну суму 8643,06 грн. (сума з ПДВ) (згідно позовної заяви, - це вартість трьох деревяних дверей, замінених у звязку з пошкодженням при вчиненні злочину) (а.с. 15).

В матеріалах цивільної справи містяться також ксерокопії фотознімків з зображенням пошкодженого майна, які не підписані і не містять інформації яке саме майно, зображене на них є пошкодженим та не зазначено інформацію щодо місця знаходження цього майна (а.с. 16-20).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно злочинними діями ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_2 (потерпілій у кримінальному провадженні) було завдано матеріальну шкоду, що підтверджується вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року, яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України (справа № 128/3493/15-к) і який набув чинності 24.01.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дана норма є підставою для звільнення від доказування в частині встановлення вини відповідача, внаслідок якої заподіяно шкоду охоронюваним законом майновим правам позивача.

Таким чином, вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року (справа № 128/3493/15-к) встановлено вину ОСОБА_3, внаслідок якої заподіяно шкоду охоронюваним законом майновим правам позивача ОСОБА_2

Згідно ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 2 статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилами ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Встановлено, що ОСОБА_2 в рамках вищевказаного кримінального провадження подала суду заяву про залишення її цивільного позову до ОСОБА_3 без розгляду.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з розясненнями п.9 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у звязку із заподіянням шкоди майну.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, цей вирок обовязковий для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що дійсно злочинними діями відповідача були спричинені цивільно-правові наслідки, що полягають у нанесенні матеріальної шкоди потерпілій від кримінального правопорушення ОСОБА_2Однак, вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року, який набув чинності 24.01.2017 року, доведена вина ОСОБА_3 у викрадені частини речей, викрадених у потерпілої ОСОБА_2, з усіх нею перелічених в позовній заяві, а саме продуктів харчування: 10 кг цукру на загальну суму 120 грн.; 4 кг борошна на загальну суму 36 грн.; 10 кг свинячого м'яса на загальну суму 700 грн.; 2 кг свинячого сала на загальну суму 70 грн.; 1 л олії «Чумак», вартістю 26 грн., що в загальній сумі становить 952 грн.

Крім цього, судом встановлено, що викрадення плоскогубців 200 мм, вартістю 86 грн.;тонкогубців 180 мм, вартістю 65 грн.;рулетки з магнітом 5 м, вартістю 40 грн.;ножа з обертовим фіксатором, вартістю 32 грн.; леза для ножа шпалерного, вартістю 10 грн.;бокорізів 160 мм, вартістю 60 грн.;набору бурів по бетону 4;5;6;8;10 мм, вартістю 36 грн.; вібраційної шліф-машини, вартістю 1991,86 грн., які зазначені позивачем в позовній заяві ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000000045 від 11.01.2014 року, в вину не ставилось, відповідно щодо них відсутніцивільно-правові наслідки, повязані з діями ОСОБА_3 та спричиненням потерпілій ОСОБА_2 матеріальної шкоди внаслідок викрадення вказаних речей.

Також, щодо вартості трьох дерев'яних дверей, замінених в зв'язку із пошкодженням їх при вчиненні злочину, яка за розрахунком позивача становить 8643,06 грн., то позивачем суду не надано жодного належного та допустимого письмового доказу щодо вартості пошкодженого майна з урахуванням його фізичного зносу станом на момент його пошкодження, що унеможливлює встановлення судом суми реального збитку, завданого позивачу та способу відшкодування завданої шкоди.

Крім цього, вироком Вінницького районного суду від 22.12.2016 року встановлено, що відповідач викрав у позивача: свердло для дрилі 10х120 мм, вартістю в 70,80 грн.; свердло для дрилі 6,0х150 мм, вартістю 79,70 грн.; свердло для дрилі 5,0х85 мм, вартістю 41,30 грн., ціна яких разом становить 191 грн. 80 коп., дана сума також підлягає до стягнення з позивача.

За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача частково обґрунтовані, а саме, в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином на суму 1 143 грн. 80 коп.

В решті позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Частина 3 ст. 88 ЦПК України визначає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, оскільки суд задовольнив позовні вимоги позивача ОСОБА_2 частково, а саме, в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 1 143 грн. 80 коп., судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 114 грн. 39 коп.

Керуючись ст.ст. 88, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, завдану вчиненим ним злочином матеріальну шкоду в сумі 1 143 (одна тисяча сто сорок три) грн. 80 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 114 грн. 39 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя