"07" листопада 2017 р.
Справа №642/2745/17
Провадження№2/642/1193/17
07 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді - Бондаренка В.В.,
за участю секретаря - Шаповал Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення,-
Представник позивача звернувся до суду з позовом, просить виселити ОСОБА_2М та ОСОБА_3 з житлового будинку з надвірними будівлями №71 по вул.Кандаурова у м.Харкові, без надання іншого житлового приміщення.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.05.2017 року, укладеного з іпотекодержателем ОСОБА_4, ОСОБА_1 придбав у власність будинок з надвірними будівлями за вказаною адресою. У будинку була зареєстрована іпотекодавець ОСОБА_2, яка на даний момент знята з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідачі продовжують проживати у будинку та відповідно у ньому ж знаходяться їхні речі, внаслідок чого ОСОБА_1 фактично позбавлений можливості реалізувати своє право власника щодо повноцінного користування даним домоволодінням.
В судове засідання представник позивача не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути вищевказану справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не сповістили. Направлені за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів судові повістки повернуті до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Крім того, відповідачі, про день та час слухання справи шляхом оголошення у пресі Слобідський край.
За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність представника позивача та відповідачки, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
На підставі договору купівлі-продажу від 03.05.2017 року, посвідченого нотаріально, ОСОБА_1 придбав будинок, житловий з надвірними будівлями №71, який розташований за адресою: м.Харків, вул.Кандаурова у ОСОБА_4 який є іпотекодержателем за договором іпотеки від 07.09.2016, укладеним між останнім та ОСОБА_2 (іпотекодавцем), та який містить застереження щодо задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені. (а.с.9-10)
Згідно листа відділу реєстрації місця проживання в Холодногірському районі м.Харкова від 29.05.2017 року № 04-08-20/1965/17 позивача повідомлено про те, що за його заявою прийнято рішення про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вказаною адресою на підставі ч.1ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207. (а.с.12)
Згідно ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до Аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховного суду України, позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди, чи зобов'язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод (наприклад, шляхом знесення неправомірно збудованих споруд, про припинення ремонтних робіт в сусідній квартирі, виселення громадян із належних йому на праві власності приміщень тощо).
Аналогічної правої позиції дотримується Верховний суд України в постанові від 27 травня 2015 року по справі № 6-92цс15, в якій зазначено, що положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.
Виходячи із аналізу вищенаведених норм права та з урахуванням того, що судом встановлено факт відчуження іпотекодавцем предмету іпотеки і переходу права власності на майно до позивачки, яка виявила намір на власний розсуд користуватися своєю власністю, вимоги позивачки щодо усунення перешкод у користуванні її власністю шляхом виселення відповідача з вказаної квартири є обґрунтованими, та відповідають положенням статті 16 ЦК України.
Згідно ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування вимог чи заперечень.
Фактичне проживання відповідачів та знаходження їхніх речей у житловому будинку з надвірними будівлями №71, який розташований за адресою: м.Харків, вул.Кандаурова позбавляє ОСОБА_1 реалізувати своє право власника щодо повноцінного користування даним домоволодінням.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виселити відповідачів з вказаної будинку з надвірними будівлями №71, який розташований за адресою: м.Харків, вул.Кандаурова, без надання іншого житлового приміщення.
Керуючись ст.ст.15, 16, 29, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про виселення,- задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянути судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Бондаренко