Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1317/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

27.06.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Авраменко Т.М., Гайсюка О.В.

за участі секретаря: Двоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, треті особи Олександрійська міська рада, Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради про визнання незаконною відмову в безоплатному перевезенні громадянина пільгової категорії та стягнення моральної шкоди,

встановила:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі по тексту ФОП ОСОБА_6О.), фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, (далі по тексту ФОП ОСОБА_4В.), фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (ФОП ОСОБА_5Ю.), треті особи Олександрійська міська рада, Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради про визнання незаконною відмову в безоплатному перевезенні громадянина пільгової категорії та стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він є мешканцем м. Олександрія та споживачем транспортних перевезень, а також особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та має 1 категорію. Крім того, є інвалідом ІІІ групи та інвалідом війни. Тому вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства має виключне право на безоплатний проїзд у громадському транспорті. Зазначає, що при цьому перевізники громадського транспорту по маршруту 5, 7, 15 незаконно вимагали від нього сплати за проїзд у громадському транспорті, не звертаючи уваги на посвідчення учасника ліквідації Чорнобильської катастрофи, та чинили лайку і образу на адресу позивача, чим принижували його гідність. Вказує, що такі обставини спричиняють негативні для нього наслідки та моральні страждання. Так, заходячи у громадський транспорт позивач відчуває себе соціально незахищеною людиною. У звязку з чим просить суд визнати незаконними дії відповідачів щодо відмови у проїзді в громадському транспорті на пільгових умовах, а також стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду у розмірі 1 500,00 грн. по 500 грн. з кожного.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2017 року у задоволені позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Зазначає, що відповідачами були порушені умови договору про перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування про забезпечення безкоштовним проїздом пасажирів, які мають відповідне право, оскільки кондуктори вимагали від нього сплати за проїзд та відмовлялись приймати до уваги посвідчення інваліда війни, а також особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, при цьому учинивши лайку.

ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_4, Олександрійська міська рада про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. У судове засідання не зявилися, своїх представників не направили. Про причини неявки суду не повідомили. Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради направило до суду заяву з клопотанням про проведення судового засідання без участі представника третьої особи (а.с.213). Колегія суддів ухвалила слухати справу у відсутності відповідачів та третіх осіб на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_2, представника відповідача ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_7, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що права позивача порушені не були, а незаконності дій відповідачів належними та допустимими доказами не підтверджено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами у справі, що ОСОБА_8 мамед огли має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни та на пільги і компенсації, встановлені законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії Б № 543719 та копією посвідчення серії А №135212 С від 15.09.2011 (а.с.10-11).

Відповідно до п.15 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, як безплатне користування всіма видами міського та приміського транспорту (крім таксі, в яких число посадочних місць для пасажирів не більше 9).

Пільгове перевезення відповідної категорії громадян регулюється нормами чинного законодавства, встановлюється міськими замовленнями та оформлюється окремими договорами пільгового перевезення.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим

перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних

умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства

та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення

пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на

законних підставах.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування

зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові

перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими

тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, із власниками автостанцій визначаються договором. Предметом договору автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, з власниками автостанцій є надання послуг та виконання робіт, пов'язаних з відправленням і прибуттям пасажирів.

Пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом (ст.37 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документи, на підставі яких виконуються регулярні пасажирські перевезення є, зокрема, для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга).

17.08.2013 між виконавчим комітетом Олександрійської міської ради в особі міського голови та ФОП ОСОБА_3 укладено договір №63 про перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування. 16.11.2015 між виконавчим комітетом Олександрійської міської ради в особі міського голови ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір №75 на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, а 17.08.2013 укладено договір №57 та №62 щодо перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування між виконавчим комітетом Олександрійської міської ради та ФОП ОСОБА_4 і ФОП ОСОБА_5 відповідно (а.с.109-117).

Згідно з рішенням пятої сесії сьомого скликання Олександійської міської ради Кіровоградської області від 22 січня 2016 року №28 «Про внесення змін до рішення міської ради від 25 грудня 2015 року №22 «Про міський бюджет на 2016 рік» на компенсаційні виплати на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремим категоріям громадян виділено 500 00,00 грн. (а.с.166-172).

Між виконавчим комітетом Олександрійської міської ради та ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_10 укладено договори №2, №3 та №1 на проведення компенсаційних виплат перевізникам за пільгове перевезення окремих категорій громадян у міському автомобільному транспорті загального користування від 22.01.2016 (а.с.15-162, 173-174).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи позивача щодо відмови відповідачів у безплатному проїзді є недоведеними, оскільки позивачеві хоч і кондуктори за маршрутами 5, 7, 15 і наполягали сплатити за проїзд, мотивуючи тим, що відбулися зміни у законодавстві, проте позивач все ж скористався своїм правом безкоштовного проїзду за вказаними маршрутами. Тому факт відмови позивачеві у безоплатному перевезенні свого підтвердження у судовому засіданні не знайшов.

Згідно з ч.ч.1, 3, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи належні та допустимі докази щодо підтвердження фактів саме відмови відповідачів від перевезення позивача на пільгових умовах відсутні.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанцій про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки доводи та надані докази у справі не свідчать про те, що було порушено з боку відповідачів право позивача на пільговий проїзд.

Зазначені висновки відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права, а доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: Т.М. Авраменко

ОСОБА_11