Справа № 627/459/17
04 липня 2017 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі :
головуючого судді - Каліберди В.А.,
з участю секретаря - Пушкар І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ТОВ «Козіївське», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - відділ у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про розірвання договору оренди землі, -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовною заявою до ТОВ «Козіївське» про розірвання договору оренди земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянкі, їм на праві приватної власності належать земельні ділянки, які розташовані на території Каплунівської сільської ради, Краснокутського району, Харківської області.
Між позивачами та ТОВ "Козіївське" були укладені договори оренди належним їм земельних ділянок.
Відповідно до умов даних договорів було встановлено розмір орендної плати та строки її сплати, однак відповідач, незважаючи на умови договору, не сплатив позивачам у встановлені в договорі строки орендну плату за 2014 -2016 роки.
Викладені обставини змусили позивачів звернутися до суду за захистом своїх прав.
В судовому засіданні представник позивачів підтримав заявлені позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та прохав їх задовольнити.
Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Козіївське" в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та в установлений законом строк, що підтверджується оголошенням в газеті «Слобідський край» від 24.06.2017 року.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання повторно не з'явився, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином.
У відповідності до ст.ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню підлягають з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,7766 га, розташованої на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.
Також позивачці ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,3314 га, згідно Державного акту серії НОМЕР_2, для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, котра позивачем була успадкована згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Краснокутською ДНК 30.05.2012 року, про що свідчить запис у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку.
До успадкування вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю ОСОБА_6.
Позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5,6341 га, розташованої на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_3.
Позивачці ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,3313 га, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 грудня 2015 року, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.
До успадкування вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю ОСОБА_7.
Позивачці ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,1984 га, кадастровий номер: НОМЕР_4 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 2014 року, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.
До успадкування вищевказана земельна ділянка належала спадкодавці ОСОБА_9, яка вказану земельну ділянку отримала у спадок від ОСОБА_10.
Також, позивачці ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,1964 га, кадастровий номер: НОМЕР_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 2014 року, для введення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.
До успадкування вищевказана земельна ділянка належала спадкодавці ОСОБА_9, яка вказану земельну ділянку отримала у спадок від ОСОБА_10.
Таким чином, між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ТОВ "Козіївське" склалися договірні правовідносини, врегульовані нормами ЦК України, ЗК України та Законом України "Про оренду землі".
Згідно ч.1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право оренди землі виникає після укладання договору оренди та його державної реєстрації.
Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.
Відповідно до ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Статтею 13 Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Тобто Законом передбачена можливість розірвання договору при невиконанні сторонами обов'язків, зокрема щодо сплати орендної плати.
Пунктами 9,11 Договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем за користування земельними ділянками в грошовій формі в розмірі 607,08 грн., та 1210,44 грн. - у грошовій формі ОСОБА_1; 1210,34 грн. - ОСОБА_2; 3999,30 грн. - ОСОБА_3; 2260,83 грн., та 2261,83 грн. - ОСОБА_4
Відповідач в порушення умов договору та вище зазначених норм закону про оренду плату в період з 2014 року по 2016 рік взагалі не сплачував позивачам орендну плату.
Пунктами 36,38 договорів оренди земельних ділянок, укладеному між позивачами та відповідачем, передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, а також з інших підстав, передбачених законом.
Згідно п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Відповідач не сплачує орендну плату за використання земельних ділянок, тобто не виконує свої обов'язки передбачені Законом України "Про оренду землі" та умовами договору.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим порушенням шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Так, рішенням Європейського Суду з прав людини від 29.11.1991 року "Пайн Велей Девелопмент ЛТД" проти Ірландії, в якому розкрито зміст захисту права власності, зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користування своєю власністю.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що невиплата передбаченої договором орендної плати є порушенням істотних умов договору зі сторони відповідача, що, в свою чергу, є підставою для розірвання договору оренди.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 629, 651 ЦК України, ст.ст.13, 15, 23, 31, 32 Закону України „Про оренду землі", суд -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ТОВ «Козіївське», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - відділ у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про розірвання договору оренди землі - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний термін з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В.А.Каліберда