overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Провадження № 2/761/5454/2017
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 22.05.2017 року підсудність цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором визначено Шевченківському районному суду м.Києва.

Відповідно до ухвали суду від 02.06.2017 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви, не відповідають вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем не додано до позовної заяви документу, який би підтверджував сплату судового збору за подання до суду позову майнового характеру на суму 19 316,14 грн.

Копію ухвали від 02.06.2017 року уповноважена позивачем особа отримала 15.06.2017 року, про що свідчить відповідна відмітка на зворотньому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Однак, враховуючи строки доставки кореспонденції в межах міста Києва, позивач у встановлений строк не усунув вищенаведених в ухвалі недоліків.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

На підставі зазначеного та враховуючи те, що позивачем не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 02.06.2017 року, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,, слід визнати неподаною та повернути позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із даним позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119-121, 209, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про заочний розгляд справи

11 липня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2017 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 315/01-ДК від 16.11.2011 року та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та ОСОБА_1 договору № 315/01-ДК про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою від 16.11.2011 року останній було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 6000,00 грн. зі сплатою 10,5% річних за користування кредитом. Проте ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 09.08.2016 року у сумі 7645,06 грн., що складається з заборгованості за основним боргом у сумі 5992,85 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 1097,98 грн., інфляційного збільшення заборгованості в сумі 448,39 грн. та 3% річних від суми заборгованості в розмірі 105,84 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду заяву, в якій вказав, що просить дану цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час на котре було призначено слухання по справі. Згідно з ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення.

Суд, вивчивши заяву позивача, якому зрозумілі наслідки ст. 224 ЦПК України, та який не заперечує проти заочного розгляду справи, дійшов до висновку, що є всі підстави для такого розгляду справи.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 224, 225 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розглянути з постановленням заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2
Справа № 460/2667/17
Провадження №2/460/1533/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Карпин І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.05.2009 року, від подружнього життя в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 мотивуючи тим, що подружні відносини між ними не склалися через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та скандали через зловживання відповідачем алкоголем. Вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просила позов задовольнити. Додатково вказала, що відповідач своєї поведінки та форми життя змінювати не бажає, вона зробила все для збереження сімї, однак це жодного результату не дало, а тому вважає, що примирення між ними є не можливе.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов заперечив, розривати шлюб він не бажає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, спори відносно проживання малолітньої дитини відсутні. Позивач втратила почуття любові і поваги до чоловіка, а тому шлюб сторін носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження такого суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_1

На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110,112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований 28.05.2009 року у Нагачівській сільській раді Яворівського району Львівської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис №09 розірвати, залишивши позивачу прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М.Карпин
Справа № 199/4437/17
УХВАЛА

05.07.2017 року м. Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., розглянувши матеріали за заявою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу. Заява відповідає вимогам ст. 98 ЦПК України.

Керуючись ч. 7 ст. 100 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відкрити наказне провадження по справі №199/4437/17 (2н-199/113/17) за Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в порядку ст. 294 ч. 2 ЦПК України.

Суддя:
Справа № 465/4194/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/783/5654/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

про залишення без руху

23 жовтня 2017 року суддя судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області Павлишин О.Ф., перевіривши апеляційну скаргу Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання незаконною бездіяльності щодо не розгляду заяви про переведення на основне місце роботи, поновлення на роботі та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Рішення суду оскаржив Львівський національний медичний університет ім. Данила Галицького.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 297 ЦПК України, оскільки не сплачений судовий збір.

Відповідно до пп.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI ( в редакції чинній на дату подання апеляційної скарги), апелянт повинен оплатити судовий збір в розмірі 1408 грн. ( 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви - 1280+128=1408) за такими реквізитами:

Отримувач коштів: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620

Банк отримувача: ГУДКСУ у Львівській області

Код банку отримувача (МФО): 825014

Рахунок отримувача: 0006

Код бюджетної класифікації: 22030001

Призначення платежу: *;101;(___________код платника);Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації апелянта), Апеляційний суд Львівської області.

При заповненні платіжного документа у графі "код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

За таких обставин, апеляційне провадження у справі не може бути відкрито та апеляційна скарга підлягає залишенню без руху до усунення апелянтом вказаного недоліку.

Керуючись ч.1, 2 ст.121, ч.2 ст.297 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького на рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 червня 2017 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали, інакше апеляційна скарга буде визнана неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Документ, що підтверджує сплату судового збору або докази про звільнення від такого у визначений судом строк представити Апеляційному суду Львівської області.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Павлишин О.Ф.
№ 201/9386/17
провадження 2/201/2468/2017
УХВАЛА

05 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису, нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 червня 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа: ПН ДМНО ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису, нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням, а оскільки місцезнаходженням відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» юридичної особи за цим позовом є м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, тобто у Печерському районі м. Києва, а не у Соборному районі м. Дніпро.

Також слід зазначити, що не можуть бути взяті до уваги посилання позивача, що цей позов слід розглядати, згідно ч. 12 ст. 110 ЦПК України, за місцем виконання виконавчого напису, оскільки згідно матеріалів справи жодних доказів (постнаова про відкриття виконавчого провадження, довідка про хід виконавчого провадження чи інше) перебування цього виконавчого напису на виконанні ДВС у Соборному районі м. Дніпра позивачем не надано, а судом не встановлено, а тому не має передбачених законом підстав вважати місцем виконання виконавчого напису Соборний район м. Дніпра, тобто у даному випадку відсутні передбачені вищезазначеною нормою підстави для розгляду справи цим судом, а тому з урахуванням зазначеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, та з урахуванням вище зазначеного, вважаю за необхідне позов повернути позивачу та рекомендувати звернутися до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 109, ст. ст. 110, 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису, нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повернути позивачу та рекомендувати звернутися до належного суду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Провадження № 2/317/178/2017
Справа № 317/4710/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді: Сакояна Д.І.

при секретарі: Ніколаєнко Г.О.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності, скасування державного акту про право власності на землю, визнання права користування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності, скасування державного акту про право власності на землю, визнання права користування.

12.07.2017 р. через канцелярію до суду найшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просили прийняти до розгляду уточнений позов.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - предявити зустрічний позов.

Таким чином, цивільно-процесуальне законодавство України надає позивачу право змінити або предмет, або підставу позову, і лише до початку розгляду судом справи по суті. Одночасна зміна предмету і підстави позову, а також зміна або предмету, або підстави позову після початку розгляду судом справи по суті, не допускається.

Як вбачається з поданого уточненого позову, позивачем крім раніше заявлених вимог, заявлено нові вимоги про скасування рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради від 21.08.2004 р. № 104, визнання свідоцтва про право власності на житловий будинок та будівлі і споруди від 04.10.2004 р., скасування свідоцтв про право власності, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на частину земельної ділянки.

Дані вимоги є новими матеріально-правовими вимогами, тобто позивач змінив предмет позову.

Крім того, у мотивувальній частині позову позивач наводить нові обставини щодо нових матеріально-правових вимог, тобто фактично змінює підстави позову.

У такому випадку ці вимоги можуть розглядатися тільки самостійно, в окремому провадженні, і не можуть бути прийняті до провадження в порядку уточнення позовних вимог, відповідно до ст. 31 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 31, 168, 209, 210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті до розгляду уточненого позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності, скасування державного акту про право власності на землю, визнання права користування, скасування рішення виконавчого комітету, скасування свідоцтв про право власності та державної реєстрації права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І. Сакоян
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2017 Справа №607/10297/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сімейні стосунки у них не склались, оскільки вони люди різного характеру та мають різні погляди на життя, внаслідок чого між ними часто виникали суперечки та непорозуміння, на даний час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити їх інтересам.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №087387 виданого відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції.

Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом зясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 28 травня 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №087387 виданого відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №634.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_5