Справа № 161/6918/17
Провадження № 4-с/161/131/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Кирилюк В.A

при секретарі Турук І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою на на дії головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 15.02.2017 року на адресу Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження та стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі №161/16308/15-ц. Дана заява 20.02.2017 року була отримана, що підтверджується відповідним повідомленням. Однак, 24.03.2017 року головним державним виконавцем Мисан О.П. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. У зазначеному повідомлені головним державним виконавцем Мисан О.П., зазначається, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі зазначається назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по-батькові, та посада посадової особи, яка його видала. Крім того, наявне посилання на ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», де зазначається, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення. Крім того, скаржник зазначає, що у виконавчому документів судом зазначено всі вимоги, які ставляться до виконавчого документа відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Покликаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, винесене головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 неправомірним та скасувати; зобов'язати головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 відкрити примусове виконання виконавчого листа виданного Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 09.06.2016 року по справі №161/16308/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_3 39031,90 грн., з яких: 38695,65 грн. заборгованості по щомісячних платежах, 396,25 грн. судового збору.

Представник скаржника надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримала.

Державний виконавець надала суду заяву про розгялд справи у її відсутності, в задоволенні скарги просила відмовити із підстав зазначених у письмових запереченнях.

Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутності сторін, що не суперечить вимогам ст. 386 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи судом встановлено, що 09.06.2016 року Луцьким міськрайонним судом ухвалено рішення у справі №161/16308/15-ц, відповідно до якого з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість в розмірі 38695,65 грн. та 396,25 грн. судових витрат.

Виконавчий лист у даній справі виданий Луцьким міськрайонним судом 28.12.2016 року, вих.№3405, що зазначено у виконавчому листі.

З метою примусового виконання рішення суду ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яка була здана на поштове відділення 16.02.2017 року, суб'єктом оскарження отримана 20.02.2017 року, що підтверджується повідомленням про отримання поштового відправлення.

Головний державний виконавець Мисан О.П. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яким державний виконавець відмовив у прийнятті до провадження виконавчого листа №161/16308/15-ц та у відкритті виконавчого провадження з виконання зазначеного виконавчого документа, посилаючись на невідповідність виконавчого документа п. 3 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлюються вимоги до виконавчого документа, а саме: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

Судом встановлено, що у виконавчому документі, виданому Луцьким міськрайонним судом 28.12.2016 року по справі №161/16308/15-ц, судом дотримані всі вимоги, які ставляться до виконавчого документа відповідно до ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд вважає, що повідомлення головного державного виконавця Мисан О.П. від 24.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання винесене з порушенням положень Закону України «Про виконавче провадження» та прав стягувача у виконавчому провадженні.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення скарги шляхом визнання дій головного державного виконавця протиправними та зобов'язання відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №161/16308/15-ц від 28.12.2016 року.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 57-60, 212-215, 383- 387 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2щодо винесення повідомлення про повернення виконавчго документу стягувачу без прийняття до виконання від 24.03.2017 року - неправомірними.

Зобов'язати Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №161/16308/15-ц, виданного Луцьким міськрайонним судом 28.12.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф. Кирилюк