У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Мащенко С. В.

при секретарі Євсюковій О. В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селище міського типу ОСОБА_2 заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості», -

в с т а н о в и в:

25 березня 2016 року Нововодолазький районний суд Харківської області ухвалив заочне рішення у цивільній справі № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості».

Не погодившись з цим рішенням ОСОБА_3 27.04.2016 року шляхом надсилання поштовою кореспонденцією звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що в 2012 році Нововодолазький районний суд Харківської області вже розглянув цивільну справу із номером провадження, що відповідає 2/2028/402/2012, за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості» та 03.05.2012 року ухвалив заочне рішення, яким стягнув з нього на користь позивача заборгованість за кредитом по договору без номера від 13.11.2007 року, а також судові витрати, понесені банком у звязку із зверненням з позовом до суду. Це рішення набрало законної сили 19.11.2012 року й на його підставі було відкрите виконавче провадження. Таким чином, позивач знов у 2015 році звернувся до суду із тими самими позовними вимогами з тих самих підстав, хоча дію укладеного між ними договору припинено та картковий рахунок заблоковано. Посилаючись на приписи пункту 2 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, які мовлять про те, що після набрання рішенням суду законної сили сторони не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Просив скасувати заочне рішення у цивільній справі № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості».

Розпорядженням керівника апарату суду № 532 від 25.08.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл справи й згідно відповідному протоколу справу передано до розгляду головуючому судді Мащенко С. В.

Ухвалою судді Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В. від 28.08.2017 року справу № 631/1949/15-ц (провадження № 2-п/631/4/17) за заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості» прийнято до провадження.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання й розгляду справи був оповіщений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, однак скористався правом, наданим йому частиною 1 статті 38 Цивільного процесуального кодексу України щодо прийняття участі у цивільній справі через свого представника за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_4

Представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4, що діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності, у судове засідання теж не зявився, про день, час та місце судового засідання й розгляду справи був оповіщений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану за вхідним № 2077 від 11.09.2017 року, про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням того, що вимоги заяви про перегляд заочного рішення він повністю підтримує, просить прийняти їх до уваги та задовольнити повністю, посилаючись в тому числі й на заочне рішення Нововодолазького районного суду Харківської області із номером провадження, що відповідає 2/2028/402/2012, за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості» від 03.05.2012 року, яке просив долучити до матеріалів справи.

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1, що діяв на підставі довіреності № 6494-К-О, виданої 18.05.2017 року за підписом Голови Правління товариства ОСОБА_5 на строк три роки, у судовому засіданні вимоги заявника ОСОБА_3, підтриманні його представником за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_4 не визнав повністю, зазначивши, що рішення у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості» ухвалене без порушення вимог діючого законодавства, а тому підстав для його скасування не має.

Частиною 1 статті 231 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання заявником ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_4 особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази у справі, - суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості» слід відмовити з наступних підстав.

Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.

Дійсно в провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області знаходилась цивільна справа з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості», в якій 25.03.2016 року було ухвалене заочне рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_3, про час та місце розгляду справи оповіщався шляхом надсилання поштової кореспонденції із повідомленням за адресом, зазначеним у позові, що відповідає адресу його реєстрації у встановленому законом порядку.

Крім того, він у порядку, передбаченому частиною 2 статті 11-1 Цивільного процесуального кодексу України, надав заперечення проти позову, зареєстровані за вхідним № 5136/15-вх від 10.11.2015 року, в яких просив справу розглянути за його відсутності, посилаючись на те, що вже існує рішення суду, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами про той самий спір, з тих самих підстав, а саме заочне рішення Нововодолазького районного суду Харківської області із номером провадження, що відповідає 2/2028/402/2012, за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості» від 03.05.2012 року.

Також, позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості», що підтверджується відповідною заявою представника, долученою до матеріалів справи.

На виконання вимог частини 1 статті 227 й частини 3 статті 222 Цивільного процесуального кодексу України копія заочного рішення, ухваленого 25.03.2016 року Нововодолазьким районним судом Харківської області у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості», була направлена рекомендованим листом із повідомленням, та отримана 13.04.2016 року його дружиною ОСОБА_6, яка мала повноваження за нотаріально посвідченою довіреністю як представника відповідача у справі.

Як визначено у статті 228 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Отже, отримавши копію заочного рішення суду 13.04.2016 року через свого представника ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_3 шляхом надсилання поштовою кореспонденцією подав відповідну заяву про його перегляд 22.03.2016 року, що надійшла до суду й була зареєстрована під вхідним № 2133/16-вх від 27.04.2016 року, а тому суд вважає, що він звернувся до суду в строк.

Однак, суд приходить до переконання, що заявником ОСОБА_3 не надано належних доказів на підтвердження поважності причин його відсутності на час ухвалення заочного рішення суду у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості».

Також заявником не надано й відповідних доказів, що б мали істотне значення для правильного вирішення справи № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості».

Єдиний обґрунтований доказ, на якій посилаються заявник ОСОБА_3 та його представник за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_4, є заочне рішення, ухвалене Нововодолазьким районним судом Харківської області 03.05.2012 року у цивільній справі із номером провадження, що відповідає 2/2028/402/2012, за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості», з якого вбачається, що з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 33685,37 гривень.

Однак цей доказ був наданий суду на час ухвалення 25.03.2016 року заочного рішення у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості» й оцінений ним при задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Також суд враховує правову позицію, викладену у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-1133цс15, відповідно до якої визначено, що згідно з пунктом 2 частини 1 статті 205 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відповідно до зазначеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Відповідно до приписів частин 1 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Пункт 2 частини 3 статті 231 Цивільного процесуального кодексу України надає суду можливість за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення своєю ухвалою або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку, або залишити заяву без задоволення.

При цьому згідно із частиною 1 статті 232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ці два фактори повинні бути у наявності одночасно, на що наполягає Верховний суд України у своєму узагальненні про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення відсутні, а тому заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості» підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтею 10, частиною 2 статті 11-1, частинами 1 та 2 статті 14, частиною 6 статті 70, статтями 74 76, частиною 2 статті 158, частиною 3 статті 222, статтями 231, 232, частиною 2 статті 208, частиною 4 та 5 статті 209, частиною 1 статті 223 та частиною 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості» залишити без задоволення.

Розяснити заявникові ОСОБА_3 та його представнику за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_4, що заочне рішення у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1949/15-ц (провадження № 2/631/56/16) за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості» може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала, що набрала законної сили, обовязкова для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання ухвали є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ухвалу постановлено, оформлено шляхом компютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: С. В. Мащенко