№ 207/1963/17
№ 2/207/1260/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради про визнання права власності на гараж,

В С Т А Н О В И В :

25 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до Кам`янської міської ради, в якому просить суд визнати за ним право власності на гараж по АДРЕСА_1 загальною площею 20,7 кв.м. в м. Кам`янське Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому серед інших працівників ВО ПХЗ на підставі рішення № 442 від 03.05.1966 року Дніпродзержинського міськвиконкому 24.04.1990 року була надана земельна ділянка по АДРЕСА_1 для будівництва гаражу та допоміжних споруд. Після завершення будівництва гаражу в 1991 році на замовлення позивача було виготовлено Технічний паспорт на гараж, а 20 лютого 2016 року позивач виготовив новий технічний паспорт. Згідно діючого законодавства того часу позивач вільно і відкрито володів гаражем, однак не знав, що БТІ повинно було зареєструвати за ним право власності. Позивач вважав, що є повноправним власником та може в подальшому вільно розпоряджатись своїм майном, відповідно до чого, здійснював всі необхідні платежі та внески за його обслуговування. Станом на сьогоднішній день даний гараж по АДРЕСА_1 загальною площею 20,7 кв.м., згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунальних господарств України № 79 від 24.04.2015 року «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт» не відноситься до об'єктів забудови, які були збудовані з 05.08.1992 року по 12.03.2011 року та вони не підлягають вводу в експлуатацію за цією процедурою, а іншої не встановлено. До того ж дозвіл на будівництво даного гаражу було надано від 03.05.1966 року. Однак, для реєстрації права власності на гараж згідно чинного законодавства, як виявилось, позивач має недостатньо документів, та не може звернутись до органу реєстраційної служби або до нотаріусу без фактичного підтвердження права власності. Всі ці обставини стали відомі позивачу, коли він хотів приватизувати земельну ділянку і звернувся з цього приводу до ТОВ "Землеустрій", але завершити приватизацію земельної ділянки під гаражем зараз не може, оскільки за ним не зареєстровано право власності на саму споруду. Крім того, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001, зареєстрований МЮУ 10 липня 2001 р. за № 582/5773 не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. У зв'язку з тим, що до цього часу відсутні правовстановлюючі документи на вказаний гараж, незважаючи на те, що право власності позивача ніким не оспорюється, а відсутність правовстановлюючих документів пов'язана зі змінами у діючому законодавстві, позивач позбавлений можливості в повному обсязі здійснювати свої повноваження власника, тому звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, пояснив, що гараж збудований до 1991 року, користувався ним без перешкод, як і інші співвласники збудованих на виділеній у 1966 році підприємству земельній ділянці. Пояснив, що є ветераном ВО ПХЗ, ділянку для будівництва гаражу йому дали на ВО ПХЗ у 1990 році. Також йому відомо, що раніше станом на 1966 рік ВО ПХЗ носило назву поштова скриня № 11, оскільки за радянських часів відносилось до оборонної промисловості. На даний час не може жодним чином розпорядитись гаражем (продати, заповідати тощо), тому просить задовольнити заявлений позов. В наданій суду письмовій заяві позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить закінчувати розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в направленій до суду письмовій заяві просить розглянути справу без участі представника та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства, заперечень та окремих клопотань щодо позову не має.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення Дніпродзержинського міськвиконкому № 442 від 03.05.1966 року та ВО «ПХЗ» 24.04.1990 року була надана земельна ділянка по АДРЕСА_1 для будівництва гаражу та допоміжних споруд. В 1991 році будівництво гаражу було завершено, 20 лютого 2016 року на замовлення позивача виготовлено новій технічний паспорт на гараж. Право власності на гараж не зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунальних господарств України № 79 від 24.04.2015 року «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт» гараж по АДРЕСА_1 загальною площею 20.7 кв.м., не відноситься до об'єктів забудови, які були збудовані з 05.08.1992 року по 12.03.2011 року та вони не підлягають вводу в експлуатацію за цією процедурою, а іншої не встановлено. Дозвіл на будівництво гаражу надано 03.05.1966 року. Позивач вільно володіє та користується гаражем, здійснює всі необхідні платежі та внески за його обслуговування, його право власності ніким не оспорюється. Позивач позбавлений можливості зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на гараж через відсутність правовстановлюючих документів.

Згідно архівної копії рішення № 442 від 03.05.1966 року Дніпродзержинської міської Ради депутатів підприємству поштова скриня № 11 виділено земельну ділянку для будівництва автогаражів для автомобілів, якотрі перебувають у особистому користуванні працівників, по АДРЕСА_1 Згідно довідки Дніпродзержинської обєднаної організації профспілки від 01.03.2016 року № 01-09/12 ОСОБА_1 ветерану ВО ПХЗ 24.04.1990 року серед інших працівників ВО ПХЗ обєднаним завкомом профспілки № 19 було виділено ділянку землі № 1Б в блоці № 1 для будівництва гаража і допоміжних споруд по вул Маяковського у відповідності з рішенням міськвиконкому від 03.05.1966 року № 442.

Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, не залежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право заперечується або не визнається іншою особою.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень щодо позову з боку відповідача, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради про визнання права власності на гараж.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 316, 319, 328, 392 Цивільного кодексу України, ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради про визнання права власності на гараж.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж по АДРЕСА_1 в м. Кам`янське Дніпропетровської області, загальною площею 20, 7 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий у справі Погребняк Т.Ю.