АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6746/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1472/К/17 суддя Борис О.Н.
Категорія - 34 (І) Доповідач Зубакова В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

02 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 співвласників багатоквартирного будинку «ЦЕРЕУС-4» про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивачі ОСОБА_8, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_3,

представник відповідача ОСОБА_7 співвласників багатоквартирного будинку «ЦЕРЕУС-4» - ОСОБА_9, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_1І, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7 співвласників багатоквартирного будинку «ЦЕРЕУС-4» (далі ОСББ «ЦЕРЕУС-4») про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_1І та ОСОБА_2, є співвласниками квартири № 9, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири № 5, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками квартири № 13, що розташовані у будинку №29а по вул. Тухачевського у м. Кривому Розі, балансоутримувачем якого є відповідач ОСББ «ЦЕРЕУС-4».

13.07.2015 року, без-будь якого завчасного попередження мешканців житлових приміщень будинку про проведення профілактичних робіт, представниками відповідача було здійснено планові заходи з промивання системи централізованого опалення у підїзді №1 будинку №29а по вул. Тухачевського в м. Кривому Розі, у якому мешкають позивачі.

Під час проведення цих робіт, у квартирі №13 було розгерметизовано радіатор опалення, внаслідок чого затоплено її водою, а також квартири № 9 та № 5, що знаходились нижче, чим спричинено позивачам матеріальну шкоду.

За таких обставин, позивачі просили суд стягнути з відповідача на їх користь спричинену матеріальну шкоду та витрати на проведення оцінки завданої шкоди, в наступних розмірах: на користь ОСОБА_1 - 4948,00 грн. та 700,00 грн. витрат за проведення оцінки шкоди, на користь ОСОБА_2 4948,00 грн., матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_3 6464,00 грн. матеріальної шкоди та 700,00 грн. витрат за проведення оцінки шкоди, на користь ОСОБА_4 - 6464,00 грн. матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_5 2767,50 грн. матеріальної шкоди та 700,00 грн. витрат за проведення оцінки шкоди, на користь ОСОБА_6 2767,50 грн. матеріальної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСББ «ЦЕРЕУС-4» про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної шкоди.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мать значення для справи. Вважають, що настанню завданої матеріальної шкоди сприяли неправомірні дії відповідача, який, в порушення п. 7.9.3 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики від 17.02.2007 року, № 71, не попередив в установлений строк мешканців будинку про початок здійснюваного ним пробного пуску опалення, що й доводить, на їх думку, його вину у спричиненні матеріальної шкоди. Крім того, позивачі послалися на те, що суд не сприяв встановленню обставин справи та безпідставно відмовив позивачам у допиті в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які приймали безпосередню участь у проведенні робіт з промивання системи опалення будинку.

Заслухавши суддю-доповідача, позивачів ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах позивача ОСОБА_1, ОСОБА_3, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, представника відповідача ОСББ «ЦЕРЕУС-4» ОСОБА_9, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири №9, що розташована в будинку №29а по вул. Тухачевського у м. Кривому Розі, позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - спільними частковими власниками квартири №5, позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - спільними частковими власниками квартири №13, які розташовані в цьому ж будинку (а.с.12-18 т.1).

Відповідач ОСББ «ЦЕРЕУС-4» з 26.12.2008 року є балансоутримувачем будинку №29а по вул. Тухачевського у м. Кривому Розі та здійснює утримання будинку та його прибудинкової території (а.с. 21-23 т.2).

13.07.2017 року ОСББ «ЦЕРЕУС-4» здійснювало планові роботи з підготовки теплового господарства до опалювального сезону шляхом промивання системи опалення в будинку №29а по вул. Тухачевського у м. Кривому Розі, внаслідок чого у квартирі №13 був зірваний трьохходовий кран та сталося затоплення цієї квартири та квартир №5 і № 9 цього будинку, про що ОСББ «ЦЕРЕУС-4» складено акти від 15.07.2015 року (а.с. 28, 29 т.1).

Позивачами здійснено оцінку заподіяної шкоди внаслідок затоплення та на підставі звітів про оцінку від 25.07.2015 року, складених субєктом оцінюючої діяльності ПП «Персей», визначено розмір ринкової вартості шкоди обєкту оцінки, а саме: квартирі АДРЕСА_1 - 9896,00 грн., квартирі АДРЕСА_2 - 12928,00 грн., квартирі АДРЕСА_3 5535,00 грн. (а.с.38-62, 63-74. 75-93 т.1).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог, зокрема вини відповідача у затопленні квартир позивачів, та відсутності підстав для відшкодування матеріальної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спір виник з приводу відшкодування відповідачем шкоди, спричиненої затопленням квартир позивачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6 роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

За змістом наведеного вбачається, що підставою для відшкодування особою майнової шкоди є склад цивільного правопорушення, а саме: а) протиправна поведінка; б) шкода; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; г) вина особи, яка завдавала шкоди.

За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, частина 4 ст. 60 ЦПК України цієї статті вказує на те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт затоплення 13 липня 2015 року належних на праві власності позивачам квартир №№ 5, 9 в будинку №29а по вул. Тухачевського у м. Кривому Розі підтверджений актами від 15.07.2017 року, складеними ОСББ «ЦЕРЕУС-4», та не заперечувався відповідачем (а.с. 28-29 т.1).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вини відповідача у ОСББ «ЦЕРЕУС-4» у затопленні цих квартир, а наведені акти від 15.07.2017 року, на які позивачі посилалися, як на підставу заявлених вимог, лише фіксують обставини та причину затоплення - зрив трьохходового крану в квартирі № 13 при проведенні промивання системи опалення, й жодних доказів на підтвердження протиправності поведінки відповідача при здійснені робіт та його вини у затопленні квартир не встановлюють.

Не містять матеріли справи й жодних доказів неналежного виконання відповідачем 13.07.2015 року робіт з промивки системи опалення в будинку №29а по вул. Тухачевського у м. Кривому Розі та доказів, які б свідчили про порушення при виконанні робіт прав позивачів, як споживачів.

В порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивачами не надавано цих доказів й суду апеляційної інстанції.

Отже, встановивши, що факт затоплення квартир позивачів 13.07.2015 року мав місце й у звязку з цим затопленням, позивачам завдано майнової шкоди, однак ними не доведено вини відповідача у спричиненні такої шкоди, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для її стягнення з відповідача ОСББ «ЦЕРЕУС-4» на користь позивачів.

Доводи апеляційної скарги про не повідомлення відповідачем в порядку, встановленому п. 7.9.3 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики від 17.02.2007 року, № 71 про проведення робіт з промивання системи опалення правильності, висновків суду першої інстанції не спростовують та не доводять наявності в діях відповідача складу цивільного правопорушення, наявність якого є підставою для відшкодування спричиненої їм шкоди, оскільки такі дії не стосуються виконання самих робіт з промивання системи опалення, які здійснювалися відповідачем й не вказують на наявність причинного звязку між діями відповідача при їх виконанні та зривом крану в квартирі АДРЕСА_4, власниками якої є позивачі ОСОБА_12 та ОСОБА_6, що стало причиною затоплення квартир.

Крім того, роботи з промивки системи опалення було виконано відповідачем ОСББ «ЦЕРЕУС-4» відповідно до плану організаційно-технічних заходів щодо підготовки теплового господарства до опалювального сезону 2015-2016 рр. та на виконання умов договору про забезпечення передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води внутрішньо-будинковими мережами і розмежування відповідальності сторін при наданні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного між Державним підприємством «Криворізька теплоцентраль» та ОСББ «ЦЕРЕУС-4», що узгоджується з п. 2.8 Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76. (а.с. 231, 232-236 т.1).

При цьому колегія суддів враховує й той факт, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 при здійсненні пуску опалення знаходилися поза межами м. Кривого Рогу, й про свою тривалу відсутність відповідача не повідомляли.

Доводи апеляційної скарги позивачів щодо порушення судом норм процесуального права в частині відмови у задоволенні їх клопотання про виклик свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спростовуються журналом судового засідання від 11.04.2017 року, в якому вказано про постановлення судом на місці ухвали про задоволення заявленого ОСОБА_3 клопотання про виклик свідків та оголошення у звязку з цим перерви у розгляді справи.

Інші доводи апеляційної скарги позивачів колегією суду не приймаються до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л ИЛ А:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: