Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 336/2746/17-ц
Провадження № 22-ц/778/4132/17 Головуючий у 1-й інстанції: Суркова В.П.
У Х В А Л А

17 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Дашковська А.В. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про визнання кредитного договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що звільняється від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як споживач.

Вказаний довід не може бути прийнятий до уваги з огляду на наступне.

Згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів" підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті п'ятої Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб'єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії ( об'єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об'єктів справляння судового збору.

Разом з тим застосовувати частину третю статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" обов'язково слід у системному зв'язку з нормами статей 1 - 6 Закону України «Про судовий збір», тобто враховуючи характеристику об'єкта справляння судового збору та з урахуванням правил врегулювання темпоральної колізії, зокрема правила відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, якій був прийнятий раніше.

Статті 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначають, що об'єктом справляння судового збору є процесуальний документ - позовна заява, інша заява, апеляційна, касаційна скарги, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України тощо. Розмір ставки судового збору так само залежить передусім від об'єкта справляння судового збору.

Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у її системному зв'язку з положеннями статей 1 - 6 Закону України «Про судовий збір», зокрема статті п'ятої зазначеного закону в редакції Закону № 484-VIII, слід дійти до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв'язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов'язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді України.

Оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об'єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, то у таких випадках він зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 06 вересня 2017 року по справі №6-185цс17.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017» встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в травні 2017 року звернувся до суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним (вимога немайнового характеру).

Відповідно до пп.6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду оплачується, виходячи з 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з вимогами п.п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на день подання позову, судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

Таким чином, сума судового збору за подання апеляційної скарги дорівнює 704 грн. (640 грн. *110%).

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг з 06 лютого 2012 року є: одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, код одержувача (код за ЄДРПОУ): 38025409, банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку одержувача (МФО): 813015, рахунок одержувача: 0007, призначення платежу: судовий збір, код суду 02891457, п.п. 6 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на зазначений недолік апеляційної скарги, на підставі ст. 121, ст. 297 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати строк для усунення вищезазначеного недоліку.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2017 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк пять днів з дня отримання копії цієї ухвали для направлення до Апеляційного суду Запорізької області оригіналу квитанції про сплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 704 грн.

Розяснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.2 ст. 121 ЦПК України.

Суддя: А.В. Дашковська