Провадження № 2/641/1878/2017 Справа № 641/5093/17
Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :
головуючого судді: Курганникової О.А.
за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди ,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх в повному обсязі. Крім цього зазначив, що проти розгляду справи в заочному порядку він не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Таким чином, суд визнає, що відповідач повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17.09.2012 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова, від 05.09.2012 року, залишено без змін. (а.с. 8-11).
Відповідно до повідомлення Комінтернівського ВДВС ХМУЮ від 28.10.2013 ОСОБА_1 було повідомлено, що з ОСОБА_2 було стягнуто на його користь 800,00 грн.
Відповідно до розпорядження №37139629 Комінтернівського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 було повідомлено, що з ОСОБА_2 було стягнуто на його користь 3200,00 грн.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми.
При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманням відсотків за період прострочення виконання грошового зобовязання.
Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 1 жовтня 2014 року розглянув справу № 6-113 цс 14, предметом якої був спір про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період невиконання судового рішення про відшкодування майнової та моральної шкоди. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого будь-яке зобовязання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобовязанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
З огляду на те, що відповідач не виконав у повному обсязі зобов'язання і просточив сплату, суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся з вимогою про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.
Відповідно електронного калькулятора сума інфляції на залишок заборгованості у розмірі 7691,18 грн за період з 01.03.2014 р. по дату ухвалення рішення складає 9218,48 грн., а сума 3% річних складає 845,00 грн.
Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 3% річних в сумі 845,00грн. та інфляційні втрати в сумі 9218,48 грн.,
Суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми залишку заборгованості у розмірі 7691,18 грн, так як ця сума входить до складу заборгованості , яка була стягнута з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.09.2012, оскільки це буде подвійним стягненням..
Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Моральна шкода - це втрати немайнового характеру в наслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до роз'яснень, передбачених п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з наступними змінами та доповненнями (далі - Постанова), відповідно до ст. 137 (ст. 119) ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст. 139 (ст. 121) ЦПК України.
Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 зазначеної постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Позивач повинен був зазначити не тільки розмір суми, яку він просить суд стягнути в рахунок відшкодування спричиненої йому незаконними діями відповідача моральної шкоди, але й довести факт заподіяння моральної шкоди у зв'язку з протиправними діями відповідача.
Керуючись ст.ст.60, 213, 215 ЦПК України, ст. 253, 258, 599, 610, 611, 625 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
В решті задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_3