Справа № 161/491/16-ц
Провадження № 6/161/496/17
У Х В А Л А

09 листопада 2017 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

при секретарі Бортнюк А.В.

за участю державного виконавця Луньо О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Держаний виконавець другого відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області звернулась в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні другого відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області перебуває виконавчий лист № 167/491/16-ц, виданий 01.04.2016 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1455, 00 грн. щомісячно, починаючи з 18.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що з метою примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа державним виконавцем другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області відкрито виконавче провадження та зобовязано боржника негайно виконати рішення суду.

Вказує, що боржником добровільно рішення суду не виконується, у звязку з чим, станом на 30.10.2017 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів складає 31212,16 грн.

Враховуючи ту обставину, що боржник ухиляється від покладених на нього судовими рішеннями зобов'язань, державний виконавець вважає, що наявні підстави для обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

В судовому засіданні державний виконавець скаргу підтримала з підстав, викладених в ній, просила її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 слід задовольнити.

Обов'язки боржника у виконавчому провадженні встановлені ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Судом встановлено, що 15 лютого 2016 року видано виконавчий лист № 161/491/16ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1455,00 грн. щомісячно, починаючи з 18.01. 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі даного виконавчого листа державним виконавцем 05 квітня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50697098, про що повідомлено боржника у встановленому законом порядку. Зокрема 26 травня 2016 року боржником було отримано копію виконавчого листа та надані пояснення, згідно яких він з рішенням суду незгідний (а.с.63).

Державним виконавцем надіслано запити до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України. Згідно відповідей встановлено, що боржник офіційно не працевлаштований, пенсії не отримує, відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах відсутні (а.с.66).

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем подано запити до Державної інспекції сільського господарства у Волинській області та МВС України Регіонального сервісного центру у Волинській області Територіального сервісного центру 0741, було зясовано, що боржник сільськогосподарською технікою не володіє, не має зареєстрованих земельних ділянок( а.с.62).

Згідно відповіді МВС України Регіонального сервісного центру у Волинській області Територіального сервісного центру 0741 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на транспортний засіб автомобіль, який оголошено в розшук постановою про розшук майна боржника від 19 липня 2017 р. (а.с.40).

Згідно відповіді Луцького міського центру зайнятості, ОСОБА_2 на обліку як безробітній не перебуває.(а.с.65).

Державним виконавцем 19 травня 2016 року винесена постанова про арешт рухомого та нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Боржник ОСОБА_2 на виклики державного виконавця не зявлявся, 22 вересня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про примусовий привід боржника. Згідно пояснень, наданих матірю боржника, ОСОБА_5, за даною адресою боржник не проживає з 2006 року і місцезнаходження сина ОСОБА_2 їй невідоме.

В матеріалах виконавчого провадження наявний акт від 27 січня 2016 року про вихід до місця проживання боржника,згідно якого здійснити перевірку майнового стану боржника виявилось неможливим, оскільки дверей квартири ніхто не відчинив.

Державна прикордонна служба України надала інформацію про те, що боржник має закордонний паспорт та неодноразово в період 2016 2017 років перетинав кордон ( останній виїзд здійснено 01 травня 2017 року).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 5 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон те, що він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

За змістом пункту 3 роз'яснень постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 р. N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі ст. 377-1 ЦПК є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов'язків, передбачених ст. 12 Закону N 606-XIV.

Пунктом 19 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З доданого до подання розрахунку заборгованості вбачається, що за період з січня 2016 року по жовтень 2017 року ОСОБА_2 жодних коштів на сплату встановлених судом аліментів у визначеному розмірі не вносив, таким чином станом на 30.10.2017 року борг становить 31212,16 грн., що і стало підставою для звернення державгого виконавця з поданням до суду.

Таким чином, ОСОБА_2 протягом тривалого часу не виконує рішення суду про стягнення аліментів, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим і працездатним, неодноразово виїзджав за кордон, що передбачає наявність коштів, у тому числі і для сплати аліментів. А тому суд приходить до висновку, що наведені обставини свідчать про його злісне ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Згідно із роз'ясненнями Верховного Суду України резолютивна частина ухвали суду має містити висновки, до якого моменту, тобто до виконання якого зобов'язання (чи його частини), покладеного на боржника рішенням суду, діють обмеження, а також, що є підставою для їх припинення.

Отже, боржника ОСОБА_2 слід обмежити у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань зі сплати заборгованості за аліментами, яка станом на 30 жовтня 2017 року становить 31212,16 грн. згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2016 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, ст.11,12,18 Закону України Про виконавче провадження, суд

у х в а л и в :

Подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань зі сплати заборгованості за аліментами, яка станом на 30 жовтня 2017 року становить 31212, 16 грн. згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2016 року.

Копію ухвали для виконання направити Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська,26).

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_6