Справа № 147/957/17
Провадження № 2/147/644/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 13.05.2015 померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки та житлового будинку по вул.Ясенова, 30 «а», с.Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області.

Спадкоємцями після смерті матері є позивач та її брат ОСОБА_3.

Мати за життя склала заповіт, котрим брат успадковує земельну ділянку, а позивач житловий будинок з господарськими спорудами.

Позивач вчасно прийняла спадщину.

Житловий будинок з господарськими спорудами, в якому проживала мати позивача відносився до групи колгоспних дворів, головою якого була ОСОБА_2

Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримала відмову, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Тому ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул.Ясенова, 30 «а», с.Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області.

Позивач в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач представник Тростянчикської сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований по вул.Ясенова, 30 «а», с.Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області за ОСОБА_1 та просить справу розглянути в його відсутності.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №312146, виданого 15.05.2015 року виконкомом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_2 померла 13 травня 2015 року(а.с.9).

За життя 02.11.2004 року ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, яким житловий будинок з господарськими спорудами по вул.Ясенова, 30 «а», с.Тростянчик заповіла ОСОБА_1 Земельну частку (пай), майновий пай заповіла ОСОБА_3 Заповіт зареєстровано в реєстрі №167, посвідчено 02.11.2004 року секретарем Тростянчикської сільської ради Тростянецького району ОСОБА_4Г.(а.с.6).

Родинний звязок позивача з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-УР №0204539 виданим 18.08.1967 року Тростянчицьким сільбюро ЗАГС Тростянецького району Вінницької області на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, де в графі мати записана ОСОБА_2М.(а.с.18). В подальшому позивач змінила прізвище на «Тороній» в зв`язку з одруженням(а.с.19).

Згідно технічного паспорту виготовлено станом на 08.09.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований по вул.Ясенова, 30 «а», с.Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 72,4кв.м., житловою площею 46,8кв.м., допоміжною площею 25,6кв.м.(а.с.10-17).

Довідкою №663 від 27.09.2017 року, виданою виконкомом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що за даними по господарської книги №1 Тростянчикської сільської ради за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року домогосподарство по вул.Ясенова, 30 «а», с.Тростянчик відносилось до групи колгоспних дворів. Головою та єдиним членом була ОСОБА_2М.(а.с.7).

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме їй належав житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул.Ясенова, 30 «а», с.Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області.

Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №253/2015р. до майна померлої 13.05.2015 року ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді-відмови від 26.09.2017 року за №629/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 випливає, що позивач ОСОБА_1 дійсно має право на визнання за нею право власності на спадкове майно після смерті матері, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.20).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), ст. 328,392,1216,1268,1269 ЦК України ст. ст. 10, 60, 174, ч.2 ст.197, 212, 213, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул.Ясенова, 30 «а», с.Тростянчик, Тростянецького району Вінницької області, який належав ОСОБА_2, померлій 13 травня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя