Справа № 635/6164/17
Провадження № 2-о/635/310/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - Караченцева І.В.,

присяжних - ОСОБА_1,

-ОСОБА_2,

при секретарі - Ус Ю.В.,

лікаря-психіатра - ОСОБА_3,

прокурора - Болотнікова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за заявою лікаря-психіатра КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_4 про застосування примусової госпіталізації відносно ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без його згоди, -

В С Т А Н О В И В :

До Харківського районного суду Харківської області надійшла в порядку окремого провадження заява лікаря-психіатра КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_4 про застосування примусової госпіталізації ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без його згоди.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що ОСОБА_5 страждає важким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний ти перебігу, внаслідок чого він не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують її життєдіяльність, може спричинити значну шкоду власному здоровю у звязку з значним погіршенням психічного стану і вказав що, на теперішній час психологічний стан ОСОБА_5 не стабільний. Під час огляду орієнтований правильно у всіх напрямках, але контакт не продуктивний, мислення с паралогією, зіскользуванням, злісний, не критичний, негатівістічен, інструкції виконує вибірково, відмовляється від прийму їжі, свою не правильну поведінку в домі-інтернаті заперечує та раціоналізує, вважає себе психічно здоровою людиною, має потребу у постійному надзорі та догляду. З урахуванням чого, обстеження і лікування хворого можливо лише в умовах психіатричного стаціонару, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу».

В судовому засіданні лікар-психіатр підтримав у повному обсязі заявлені вимоги, зазначивши, що ОСОБА_5 був госпіталізований та оглянутий комісією лікарів, відповідно до висновку зазначеної комісії хворий страждає на важкий розлад в формі шизофренії, параноїдна форма, безпрерервний тип перебігу, внаслідок чого не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують його життєдіяльність, може спричинити значну шкоду власному здоровю в звязку з значним погіршенням психічного стану. Потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар.

Законний представник КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня» в судовому засіданні підтримав свою заяву.

Представник Комунальної установи Ржавецького психоневрологічного інтернату в судове засідання не зявився та подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за відсутності їх представника, проти примусового лікування ОСОБА_5 не заперечував.

Особа, у відношенні якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, згідно висновку комісії лікарів-психіатрів у звязку із своїм тяжким психічним станом не може бути присутнім в судовому засіданні.

Прокурор Болотніков В.В. у судовому засіданні заперечував проти госпіталізування ОСОБА_5 до психіатричного закладу.

Суд, з'ясувавши думку прокурора, який заперечував проти госпіталізації, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає заявлені вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 5 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основних свобод», захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст. 5 Конвенції:

- необхідно довести стан психічного розладу;

- розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні;

- знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу.

Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку

недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника

госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку лікарів - психіатрів від 23.10.2017 року, ОСОБА_5 хворіє на важкий розлад в формі шизофренії, параноїдна форма, безпрерервний тип перебігу, внаслідок чого не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують його життєдіяльність, може спричинити значну шкоду власному здоровю в звязку з значним погіршенням психічного стану.

Проте, судом встановлено, що ОСОБА_5 є дієздатною особою і над ним не встановлено опікунство, і в такому випадку госпіталізація можлива лише добровільна на його прохання або за його усвідомленою згодою, а не за клопотанням психіатричної установи, що відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключає можливість його примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 281 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5, явка якого згідно з законом є обовязковою, відсутній у судовому засіданні і його явка не забезпечена працівниками КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1», суд не має права розглядати вказане питання без його участі.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідним у задоволенні заяви лікаря-психіатра КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_4 про застосування примусової госпіталізації ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без його згоди відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 280-282 ЦПК України, ст.ст. 13, 14, 22 закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви лікаря-психіатра КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_4 про застосування примусової госпіталізації відносно ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без його згоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя І.В.Караченцев

ОСОБА_6ОСОБА_1

ОСОБА_2