Справа № 184/570/17
Номер провадження 2/184/250/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Гукової Р.М.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини,суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми 459,30 грн. на 1/6 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно до повноліття дочки.

Позивач у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та пояснила, що на теперішній час її матеріальне становище та стан здоровя дочки змінились: дитина знаходиться на обліку у лікаря хірурга та потребує амбулаторного лікування. Крім цього вона має захворювання, для лікування якого призначені додаткові процедури та додаткові заняття на тренажерах, на які також потрібні додаткові гроші. Дитина дуже активна і відвідує два гуртки та вивчає додатково англійську мову, на що також потрібні додаткові гроші. Позивач отримує мінімальну заробітну платню та коштів для утримання, лікування, проживання та додаткового навчання доньки не вистачає. При цьому вказує, що відповідач є особою працездатного віку, а відтак в силу приписів чинного законодавства зобовязаний забезпечити як батько належний рівень життя своєї доньки. Також зазначає, що у відповідача є земельна ділянка (пай), яка знаходиться у приватній власності відповідача у ТОВ «Луговське» с. Олександропіль Солонянського району Дніпропетровської області, за використання якої відповідач отримує орендну плату від орендатора.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, згідно якої він проти задоволення позовних вимог заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. Згідно наданих у попередніх засіданнях пояснень, відповідач просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на скрутне фінансове становище та відсутність на даний час роботи як у нього так і у його дружини. Наполягає на тому, що його дитина ОСОБА_4 також знаходиться на обліку у сімейного лікаря, лікаря невропатолога та лікаря кардіолога з приводу затримки фізичного та нервово-психічного розвитку та потребує постійного цілодобового догляду з боку батьків. З цього приводу його дружина ОСОБА_5 була змушена розрахуватись з роботи і доглядати за донькою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як слідує з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11.03.2009 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, підлягають стягненню аліменти на утримання його доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку (доходу). Згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року, спосіб та розмір стягуваних з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 було змінено на тверду грошову суму у розмірі 459,30 грн., що не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісячно, до повноліття дочки.

В судовому засіданні, позивач наполягає на тому, що її матеріальне становище та стан здоровя її дитини погіршився, в той час як розмір аліментів, які присуджені до стягнення із відповідача на утримання їхньої неповнолітньої доньки є надто незначним та на даний час не відповідає передбаченому чинним сімейним законодавством та гарантованим державою мінімуму (30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку), а відтак не може забезпечити належний рівень життя та розвиток дитини.

Так, відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною пеостановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Разом з тим, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідками із комунального закладу Центральна міська лікарня м.Покров, довідки №20 про заробітну плату, виписки №5782, матеріальне становище та стан здоровя одержувача аліментів та дитини погіршилися, у звязку із чим позивач потребує додаткових коштів на лікування неповнолітньої доньки та придбання спеціального ортопедичного взуття.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Так, при вирішенні даного спору суд враховує, що відповідач має постійний та регулярний дохід у вигляді орендної плати за пай, наявність якого не заперечувалось останнім у судовому засіданні.

У той же час, посилання відповідача на відсутність офіційного місця роботи та необхідності догляду за хворою донькою, з огляду на що останній не в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі, судом оцінюються критично, оскільки відповідач являється особою працездатного віку та за станом здоровя може бути працевлаштований. Водночас, відсутність такого працевлаштування та не перебування відповідача на обліку у центрі зайнятості може свідчити лише про небажання останнього здійснювати трудову діяльність. Крім того, як зазначає і сам відповідач, догляд за його дитиною на даний час здійснює його дружина, що стало підставою для звільнення останньої із місця роботи.

У той же час, суд зважає на ту обставину, що відповідачем на даний час аліменти на утримання ОСОБА_4 взагалі не сплачуються, у звязку із чим в останнього утворилась заборгованість, що також підтверджується відповідачем у судовому засіданні.

Разом з тим слід зазначити, що згідно приписів Сімейного кодексу України, сплата аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обовязком, а не правом батька.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності, відповідності моральним засадам суспільства та захисту прав неповнолітньої дитини, суд дійшов до переконання про наявність підстав для збільшення розміру аліментів

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення у повному обсязі.

У відповідності ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити повністю.

Збільшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНН НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з твердої грошової суми 459,30 грн. на 1/6 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно до повноліття дочки.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили відкликати виконавчий лист, виписаний на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25.07.2016 року по справі № 184/1006/16-ц, номер провадження 2/184/377/16.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_6