РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16 листопада 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі Баранюк О.В.

з участю представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення вартості частини невідокремлюваних поліпшень житлового будинку, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, зміненим та уточненим під час розгляду справи, до ОСОБА_4 про стягнення вартості частини невідокремлюваних поліпшень житлового будинку.

В остаточній редакції позовної заяви покликається на ту обставину, що на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку від 23.06.2010 року, виданого за рішенням Володимир-Волинської міської ради № 41/16 від 14.04.2010 року, вона є власником земельної ділянки площею 0.0963 га по АДРЕСА_1 що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрованої на її ім'я за кадастровим № НОМЕР_1 від 17.06.2010 року.

На належній їй земельній ділянці розміщений житловий будинок по АДРЕСА_1 який належить їй та відповідачу ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності в рівних долях - по 1/2 частині кожному. Зокрема, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою 27.05.1987 року за р. № 676, їй, ОСОБА_3, належить 1/4 частина будинку за вказаною адресою в порядку спадкування за законом по смерті її батька ОСОБА_5, який ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Крім цього, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою 09.11.2004 року № 1-751, їй, ОСОБА_3, належить 3/8 спірного будинку за вказаною адресою в порядку спадкування за заповітом по смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Всього ж позивачу належить 1/2 частина будинку. Окрім цього, на підставі дубліката свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_2 від 14.05.1981 року (28.01.1987 року) відповідачеві ОСОБА_4 належить інша 1/2 частина спірного будинку за тою ж адресою по АДРЕСА_1

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.12.2016 року у цивільній справі № 154/460/16 задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про виділ у натурі із майна, що є у спільній частковій власності, зокрема виділено ОСОБА_4 у приватну власність в натурі 1/2 частину житлового будинку та надвірних будівель і споруд за варіантом ІІ судової будівельно-технічної експертизи з перерахуванням приміщень будинку, а саме вирішено виділити ОСОБА_4 у приватну власність із спільної часткової власності належну йому 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться у АДРЕСА_1 та яка складається з кімнати 1-4 площею 15.7 кв.м.; кімнати 1-5 площею 20.4 кв.м.; частини кімнати 1-6 площею 15.8 кв.м.; частини коридору 1- 3 площею 6.2 кв.м.; кімнати 1-10 площею 15.3 кв.м.; кімнату 1-11 площею 14.9 кв.м., балкону - а2, 1/2 літньої кухні (Б-1), хліва-прибудови (б), хліва- прибудови (61), хліва (В-1), а огорожу (1), ворота з хвірткою (2) та вимощення (4) залишити в спільному користування. Стягнуто з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_3 613.00 гривень компенсації за відхилення від рівності ідеальних часток. Стягнуто з неї в користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в сумі 4200 гривень та оплати судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2819.20 гривень, а всього - 7019,20 гривень.

Рішення суду на даний час не виконане, оскільки між сторонами з приводу цього ж предмета спору виник новий спір - про стягнення з відповідача ОСОБА_4 у її користь 1/2 частини вартості здійснених нею невідокремлюваних поліпшень житлового будинку з наступних підстав.

При вирішенні зазначеної справи не враховувався факт належності ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, на якій розміщений будинок та відсутність права особистої приватної власності на земельну ділянку у співвласника ОСОБА_4 Вартість земельної ділянки при визначенні вартості часток будинковолодіння як садиби не встановлювалось. Відповідач ОСОБА_4 в будинку більше 20 років не проживає, за цільовим призначенням ним не користується, має на праві власності житловий будинок в Автономній Республіці Крим, участі в утриманні, ремонті, збереженні будинковолодіння та оплаті податків не бере; договору оренди або користування земельною ділянкою на інших умовах з нею не укладав. А тому відповідно до закону він не вправі без її дозволу зводити на вказаній земельній ділянці будівлі та споруди.

Дане рішення суду ОСОБА_4 не оскаржував, погодившись на реальний виділ йому частини будинку, в тому числі - з відступом від рівності ідеальних часток сторін.

В основу рішення суду було покладено висновок судової будівельно- технічної експертизи № 7488/7489 від 27.10.2016 року, проведеної у зазначеній справі Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту, яким встановлено, що рік побудови спірного будинку 1976-й, визначена експертом розрахункова вартість будинку становить 481034.00 гривень, вартість 1/2 частини будинковолодіння становить (481034:2) = 240517 гривень.

Однак, на вирішення даної експертизи судом не ставилось окреме питання про визначення дійсної (ринкової) вартості будинку та надвірних будівель і споруд та проведених нею після спадкування будинку невідокремлюваних поліпшень, вартість яких згідно з висновком експертного дослідження № 0-35/1 від 25.05.2017 року, складеного судовим експертом Волинської торгово-промислової палати ОСОБА_7, становить 839695.00 гривень. Проти проведених нею за власний рахунок поліпшень ОСОБА_4 не заперечував, що ствердив своїм позовом про виділ йому майна в натурі.

Таким чином, за рахунок вартості невідокремлюваних поліпшень частка позивача в будинку становить (240517 + 839695) = 1070202 гривень, - без вартості належної їй на праві особистої приватної власності земельної ділянки.

Вартість частки відповідача залишилась незмінною і по даний час становить згідно з вищезазначеним рішенням суду 240517 гривень, що не відповідає кількості та розміру присудженого йому в натурі майна, оскільки - розмір його частки зменшився.

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 користується значною частиною її майна, якого не створював, а тому права власності на нього не набуває. На?

цій підставі позивач вправі витребувати своє майно у відповідача та стягнення його вартості в свою користь.

Звернувшись до суду з позовом про виділ в натурі його частки із майна, що є у спільній частковій власності ОСОБА_4 передбачав можливий відступ від рівності часток. Знав, що у будинку проведено ремонт з поліпшеннями, які неможливо відокремлювати та погодився на реальний поділ будинку у його новому стані. Знав, що не має права на земельну ділянку, а тому не має права зводити на ній будівлі та споруди без оформлення земельних прав з її згоди.

Зазначає, що 1/2 частина вартості невідокремлюваних поліпшень будинковолодіння (419847,00 гривень) перевищує вартість належної відповідачеві частки будинковолодіння без таких поліпшень (240517 гривень), що має одним із наслідків припинення права на таку частку стягненням вартості невідокремлюваних поліпшень будинку у її користь.

Просить постановити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3, вартості 1/2 частини невідокремлюваних поліпшень житлового будинку, надвірних будівель і споруд по АДРЕСА_1 в сумі 419 847,00 гривень та стягнути судові витрати.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. В своїх поясненнях послались на обставини, викладені у тексті позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_4 для участі у розгляді справи повторно не з»явився, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представники позивача не заперечили.

Заслухавши пояснення представників позивача, допитавши спеціаліста, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, а відповідно до ч. 1, 2 ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Згідно з положеннями ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку від 23.06.2010 року, виданого за рішенням Володимир-Волинської міської ради № 41/16 від 14.04.2010 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0.0963 га по АДРЕСА_1 що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрованої на її ім'я за кадастровим № НОМЕР_1 від 17.06.2010 року. Дана обставина стверджується копією державного акта про право власності на земельну ділянку.

На належній їй земельній ділянці розміщений житловий будинок по АДРЕСА_1 який належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності в рівних долях - по 1/2 частині кожному.

Як вбачається з рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.12.2016 року у цивільній справі № 154/460/16 задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про виділ у натурі із майна, що є у спільній частковій власності, зокрема виділено ОСОБА_4 у приватну власність в натурі 1/2 частину житлового будинку та надвірних будівель і споруд за варіантом ІІ судової будівельно-технічної експертизи з перерахуванням приміщень будинку, а саме вирішено виділити ОСОБА_4 у приватну власність із спільної часткової власності належну йому 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться у АДРЕСА_1 та яка складається з кімнати 1-4 площею 15.7 кв.м.; кімнати 1-5 площею 20.4 кв.м.; частини кімнати 1-6 площею 15.8 кв.м.; частини коридору 1- 3 площею 6.2 кв.м.; кімнати 1-10 площею 15.3 кв.м.; кімнату 1-11 площею 14.9 кв.м., балкону - а2, 1/2 літньої кухні (Б-1), хліва-прибудови (б), хліва- прибудови (61), хліва (В-1), а огорожу (1), ворота з хвірткою (2) та вимощення (4) залишити в спільному користування. Стягнуто з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_3 613.00 гривень компенсації за відхилення від рівності ідеальних часток. Стягнуто з неї в користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в сумі 4200 гривень та оплати судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2819.20 гривень, а всього - 7019,20 гривень.

В основу вказаного рішення суду було покладено висновок судової будівельно- технічної експертизи № 7488/7489 від 27.10.2016 року, проведеної у зазначеній справі Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту, яким встановлено, що рік побудови спірного будинку 1976-й, визначена експертом розрахункова вартість будинку становить 481034.00 гривень, вартість 1/2 частини будинковолодіння становить (481034:2) = 240517 гривень.

Однак, на вирішення даної експертизи судом не ставилось окреме питання про визначення дійсної (ринкової) вартості будинку та надвірних будівель і споруд та проведених нею після спадкування будинку невідокремлюваних поліпшень, вартість яких згідно з висновком експертного дослідження № 0-35/1 від 25.05.2017 року, складеного судовим експертом Волинської торгово-промислової палати ОСОБА_7, становить 839695,00 гривень. Даний висновок був підтриманий під час розгляду справи ОСОБА_7 як спеціалістом та роз»яснений суду.

Судом встановлено, що проти проведених позивачем за власний рахунок поліпшень ОСОБА_4 не заперечував, що ствердив своїм позовом про виділ йому майна в натурі.

Таким чином, за рахунок вартості невідокремлюваних поліпшень частка позивача в будинку становить (240517 + 839695) = 1070202 гривень, - без вартості належної їй на праві особистої приватної власності земельної ділянки.

Вартість частки відповідача залишилась незмінною і по даний час становить згідно з вищезазначеним рішенням суду 240517 гривень, що не відповідає кількості та розміру присудженого йому в натурі майна, оскільки - розмір його частки зменшився.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна... Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Таким чином, Відповідач ОСОБА_4 користується значною частиною майна, якого не створював, а тому права власності на нього не набуває. На цій підставі суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог та необхідність задоволення позову в повному обсязі шляхом стягнення встановленої половини вартості невідокремлюваних поліпшень в користь позивача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, суд стягує з відповідача.

Керуючись ст..ст.10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 357, 373, 375, 364, 360, 399 ЦК України, ст. 125 ЗК України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 вартість ? частини невідокремлюваних поліпшень житлового будинку, надвірних будівель і споруд по АДРЕСА_1, в сумі 419 847 грн.00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4 198 грн.47 коп., а всього стягнути з нього в її користь 424 045 грн. 47 коп.

За письмовою заявою відповідача рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання відповідачем заяви про його перегляд.

Копію рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко