У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоСитнік О.М.,
суддів: Іваненко Ю.Г.,Маляренка А.В.,
Леванчука А.О.,Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що їй на підставі договору дарування від 19 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., реєстровий № 6823, належить 424/1000 частини будівлі гуртожитку, що складається з квартир № № 1, 5, 9, 11, 13, 18, 21, 22, 24, 27, 28, 29, 33, 36, 44, 56, кімнат № № 16, 17, розташованих у будинку АДРЕСА_1, загальною площею 2 035,4 кв. м, житловою площею 1 144,3 кв. м. Вказувала, що відповідачі зареєстровані у квартирі № 33, ОСОБА_8 у ній не проживає, ОСОБА_7 - проживає, проте відмовляється сплачувати кошти за комунальні послуги, а також відмовляється укладати із нею договір найму спірної квартири.

На підставі ст. 391 ЦК України просила усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом позбавлення відповідачів права користування вказаним житловим приміщенням.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2016 року рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з інших правових підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що позивач не довела позовних вимог про те, що дії відповідачів несуть реальну небезпеку та порушують її право на володіння нерухомим майном.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших правових підстав, апеляційний суд керувався тим, що відповідачі, на час заселення у квартиру гуртожитку, уклали на законних підставах договір найму житла, тому відповідно до ст. 814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Позивач не заявила позов про захист свого порушеного права на підставі статей 825, 826 ЦК України, які регулюють підстави і правові наслідки розірвання договору найму.

Судами встановлено, що згідно з протоколом засідання правління Відкритого акціонерного товариства «Спецізоляторстрой» (далі - ВАТ «Спецізоляторстрой») від 24 лютого 2004 року дозволено продаж будівлі гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 47).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23 червня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І., реєстровий № 1555, ВАТ «Спецізоляторстрой» продало, а ОСОБА_11, ОСОБА_12 купили будівлю гуртожитку у рівних частинах, що знаходиться за зазначеною адресою (а. с. 50).

19 грудня 2013 року за договором дарування частки будівлі гуртожитку, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., реєстровий № 6823, ОСОБА_11, ОСОБА_12 подарували ОСОБА_6 424/1000 часток будівлі гуртожитку, що складається з квартир № № 1, 5, 9, 11, 13, 18, 21, 22, 24, 27, 28, 29, 33, 36, 44, 56, № № кімнат 16, 17, розташованих у будинку АДРЕСА_1, загальною площею 2 035,4 кв. м, житловою площею 1 144,3 кв. м, право власності на які зареєстровані за ОСОБА_6 19 грудня 2013 року державним реєстратором за № 9258628 (а. с. 6, 7).

З ордеру № 18 на житлову площу у гуртожитку від 06 січня 1990 року, виданого відповідно до спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ВАТ «Спецізоляторстрой», вбачається, що ОСОБА_7 надано право на зайняття разом із сім'єю з чотирьох чоловік жилої площі у гуртожитку за адресою: квартира АДРЕСА_1, загальною площею 53,1 кв. м.

Статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів про те, що відповідачі на час заселення у квартиру гуртожитку уклали на законних підставах договір найму житла, тому відповідно до ст. 814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Враховуючи, що позивач звернулася до суду з позовом на підставі ст. 391 ЦК України, що регулює захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, у позовних вимогах просила позбавити відповідачів права користування квартирою АДРЕСА_1, що їй належить, проте такий спір неурегульований житловим законодавством, тому апеляційний суд дійшов правильного висновку про застосування до виниклих правовідносин норм цивільного законодавства, зокрема ст. 814 ЦК України, та обґрунтовано зазначив, що правові наслідки розірвання договору найму передбачені ст. ст. 825, 826 ЦК України, які позивачем не були вказані.

Крім того, питання виселення з гуртожитку та захист житлових прав мешканців гуртожитків регулюються статтею 132 ЖК УРСР, розділом VII Примірного положення про гуртожитки і статтями 8, 19, пунктом 3 розділу VIII Закону України № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Згідно зі статтями 19, 20 Закону України № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено вичерпний перелік підстав виселення, переселення чи відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього закону, що допускається лише у випадку визнання гуртожитку таким, що перебуває в аварійному стані або в стані, непридатному для проживання людей.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 02 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.М. Ситнік
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак