Провадження № 2/712/3041/17
У Х В А Л А

7 листопада 2017 року суддя Соснівський районний суд м. Черкаси в ОСОБА_1, розглянувши клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки «Імперія» про стягнення коштів за депозитним договором,

в с т а н о в и в:

2 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, просила стягнути з КС «Імперія» заборгованість у розмірі 97069,00 грн. за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 686 від 16 серпня 2006 року.

Разом із позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові рахунки відповідача у розмірі 97069,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи клопотання, суд вважає, що накладення арешту на всі грошові рахунки відповідача може призвести до порушення прав інших осіб.

Крім того, позивачем не зазначено конкретно, на які саме рахунки відповідача та в яких саме банківських установах необхідно накласти арешт, як і не наведено обставин про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вищевикладене дає підстави для висновку про те, що позивачем належно не обґрунтовано вимоги щодо забезпечення позову, тому в заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові рахунки необхідно відмовити.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до кредитної спілки «Імперія» про стягнення коштів за депозитним договором.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Я.В. Пересунько