Справа № 236/2353/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.

за участю секретаря Білоус Д.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права забудовника в порядку спадкування за законом, суд,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області в якому просить встановити факт родинних відносин, визнавши ОСОБА_2, померлого 21.11.2016 року рідним сином ОСОБА_3, який помер 22.04.1999 року та ОСОБА_4, яка померла 30.04.2013 року; встановити факт шлюбних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; визнати за ним права забудовника на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований за адресою: Донецька область, м. Лиман, провулок Запорізький, буд. 22, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 21.11.2016.

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з*явився, надавши до суду заяву, в якій просить цивільну справу розглянути за його відсутності, позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 50).

Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з*явився, просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 51-53, 71).

Представник відповідача Об*єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, просить розглянути справу у відсутності представника, рішення прийняти на розсуд суду, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 48-49).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об*єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступні фактичні дані.

22.04.1999 помер дід позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який постійно мешкав в м. Лиман Донецької області (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: житловий будинок (загальною площею 62,5 кв.м, житловою площею 41,5 кв.м) з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: м. Лиман, Донецької області, пров. Запорізький, № 22 та належав спадкодавцю на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку від 16.07.1967, посвідченого нотаріусом Краснолиманської контори 03.08.1967 (а.с. 19-20).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно ОСОБА_3, в рівних частках кожному, були його дружина - ОСОБА_4 та син ОСОБА_2, бабка та батько позивача у справі, відповідно (а.с. 11, 12, 15).

Спадкоємці прийняли спадщину, оскільки постійно мешкали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), але за життя не оформили своїх спадкових прав за законом.

30.04.2013 померла бабка позивача у справі - ОСОБА_4 (а.с. 14).

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно залишився ОСОБА_2, син померлої, який прийняв спадщину, оскільки постійно мешкав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), але не оформив у відповідності з законодавством своїх спадкових прав.

21.11.2016 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який постійно мешкав в м. Лиман Донецької області (а.с. 11, 12).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, зазначеного вище.

У відповідності зі ст. 1261 ЦК України єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно ОСОБА_2 є син померлого ОСОБА_1.

Інші спадкоємці після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відсутні.

Позивач звернувся до Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для оформлення своїх спадкових прав.

Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 24.06.2017 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки документально не підтверджується факт родинного зв*язку між померлими: батьком позивача та його батьками, також не підтверждується документально факт шлюбних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 26).

Так, у свідоцтві про народження ОСОБА_2 зазначено російською мовою прізвище, як його, так і його батьків "Касьяненко" (а.с. 15). Тоді як, у свідоцтві про смерть ОСОБА_2 прізвище українською мовою зазначено "Кас*яненко" через апостроф (а.с. 12), а у свідоцтвах про смерть його батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прізвища зазначені українською мовою "Касьяненко" через м*який знак (а.с. 13,14).

Також, на теперішній час, відсутні відомості щодо реєстрації шлюбу померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Тому, позивач позбавлений можливості оформити свої права на спадщину, що залишилася після смерті батька ОСОБА_2, та змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та шлюбних відносин.

Між тим родинні стосунки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтверджуються наданими та дослідженими судом письмовими доказами, та суд вважає, жодних сумнівів у їх родинних відносинах не існує.

Згідно до ст. 234,256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Крім того, відповідно до п. 7. постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п.1 ст.273 ( 1502-06 ) ЦПК (ст.256 в редакції 2004 року) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Тому, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, бо досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що померлі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є родиною: батьком, матір*ю та сином відповідно; чоловіком та дружиною відповідно.

Стосовно позовних вимог щодо визнання права забудовника в порядку спадкування за законом, суд встановив наступне.

Рішенням виконкому Краснолиманської міської ради від 30.06.1967 ОСОБА_3 відведено під будівництво земельну ділянку площею 600 кв.м. в м. Лиман (ОСОБА_6), пров. Запорізький, буд. 22 ( а.с. 21).

На підставі вказаного рішення виконкому про відвід земельної ділянки для будівництва житлового будинку 16.07.1967 ОСОБА_3 проведено винесення в натурі меж земельної ділянки та надано дозвіл на проведення робіт із забудови (а.с. 22-24).

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 16.07.1967 забудовник ОСОБА_3 був зобов*язаний закінчить будівництво житлового будинку протягом трьох років, тобто до 30.06.1970 (а.с. 19-20).

ОСОБА_3 на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Лиман (ОСОБА_6), пров. Запорізький, буд. 22 був побудований житловий будинок, але в зв*язку з об*єктивними та суб*єктивними обставинами не був зданий в експлуатацію.

22.04.1999 ОСОБА_3 помер.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно ОСОБА_3, в рівних частках кожному, були його дружина - ОСОБА_4 та син ОСОБА_2, бабка та батько позивача у справі, відповідно.

Спадкоємці прийняли спадщину, оскільки постійно мешкали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), але за життя не оформили своїх спадкових прав за законом.

30.04.2013 померла ОСОБА_4

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно залишився ОСОБА_2, син померлої, який прийняв спадщину, оскільки постійно мешкав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), але не оформив у відповідності з законодавством своїх спадкових прав.

21.11.2016 помер ОСОБА_2

У відповідності зі ст. 1261 ЦК України єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно ОСОБА_2 є син померлого ОСОБА_1.

Інші спадкоємці після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відсутні.

Згідно ст. 1268-1270 ЦК України позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки своєчасно подав до нотаріуса заяву про її прийняття, проте постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 24.06.2017 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки документально не підтверджується факт родинного зв*язку між померлими: батьком позивача та його батьками, також не підтверждується документально факт шлюбних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов*язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іних осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 269 - 270, 1219 ЦК України, право померлого ОСОБА_2 як забудовника не є таким, що неразривно пов*язане з особою померлого, а отже, входить до складу спадщини. Судовою практикою, що склалася, також підтримується правова позиція, згідно з якою у разі здійсненння будівництва згідно з законом, у разі смерті забудовника всі його права та обов*язки як забудовника, входять до складу спадщини (п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року № 7 Про судову практику у справах про спадкування).

Враховуючи ті обставини, що будівництво житлового будинку № 22 по пров. Запорізький, в м. Лиман (ОСОБА_6), Донецької області, відбувалося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але не був зданий у експлуатацію, тому до спадкоємця переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України). Оскільки нерухоме майно, відносно якого ставиться питання про визнання за позивачем права забудовника, було споруджене на підставі відповідних дозволів та згідно з нормами чинного на той час законодавства, але не зданий у експлуатацію, слід визнати право забудовника на вказане майно, це його право входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_2

Враховуючи сукупність наведених обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки зазначене не заперечує закону та інтересам сторін.

Керуючись ст. 16, 25, 269 - 270, 1216, 1218, 1219, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права забудовника в порядку спадкування за законом задовільнити.

Встановити факт родинних відносин, визнавши ОСОБА_2, який помер 21.11.2016, рідним сином ОСОБА_3, померлого 22.04.1999, та ОСОБА_4, померлої 30.04.2013 року.

Встановити факт шлюбних відносин між ОСОБА_3, який помер 22.04.1999, та ОСОБА_4, яка померла 30.04.2013, визнавши останніх чоловіком та дружиною, відповідно.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, права забудовника на житловий будинок загальною площею 62,5 кв.м, з господарським будівлями та спорудами, розташований за адресою: Донецька область, м. Лиман (ОСОБА_6), провулок Запорізький, буд. 22, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 21.11.2016.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: