Провадження№2/235/1240/17
Справа №235/2391/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Долгопольської А.В.

за участю позивача ОСОБА_1»ятник Л.А.

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1»ятник ОСОБА_3 до Покровської міської ради про визнання права власності ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1»ятник Л.А. звернулась до суду з позовом до Покровської міської ради про визнання права власності . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 24.07.2003 року померла її мати ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири, що розташована за адресою: м. Покровськ, мкр-н Шахтарський, 29Б/50. Вказані ? частини квартири належали спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі : ? частина на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 5133, виданого 11.09.1996 року Красноармійським представництвом Фонду Держмайна України та зареєстрованого в БТІ м. Красноармійська 16.09.1996 року; ? частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.03.2001 року Першою Красноармійською державною нотаріальною конторою, реєстр № 2-141 після смерті чоловіка ОСОБА_5. Вона, як спадкоємець першої черги звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інший спадкоємець ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини, про що написав відповідну заяву в нотаріальну контору. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.05.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності, видане Красноармійським представництвом Фонду держмайна України від 11.09.2017 року. Просить визнати за нею право власності на ? частину квартири, що розташована за адресою: м. Покровськ Донецької області, мкр-н Шахтарський, 29Б/50 після померлої 24.07.2003 року матері ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Представник позивачки підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами,приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24.07.2003 року померла мати позивачки ОСОБА_4 ( а.с. 7, 9-10).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири, що розташована за адресою: м. Покровськ, мкр-н Шахтарський, 29Б/50.

Вказані ? частини квартири належали спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі :

? частина на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 5133, виданого 11.09.1996 року Красноармійським представництвом Фонду Держмайна України та зареєстрованого в БТІ м. Красноармійська 16.09.1996 року ( а.с. 11);

? частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.03.2001 року Першою Красноармійською державною нотаріальною конторою, реєстр № 2-141 після смерті чоловіка ОСОБА_5 ( а.с. 12-13).

Згідно довідки КП «БТІ» до 01.01.2013 року квартира № 50 в будинку № 29 Б мкр-на Шахатрський м. Покровськ належала ? частина ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності видане Красноармійським представництвом Фонду держмайна України від 11.09.1996 року, зареєстрована КП БТІ 16.09.1996 року, та по ? частини ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом видане Першою Красноармійською державною нотаріальною конторою від 17.03.2001 року, реєстр 2-141, зареєстровано в КП БТІ 21.03.2001 року, інвентаризаційна вартість квартири становить 76989 грн.

Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду від 30.01.2017 року встановлено факт прийняття ОСОБА_1»ятник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4, яка померла 24.07.2003 року у м. Покровськ Донецької області. ( а. с. 18-19).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.05.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності, видане Красноармійським представництвом Фонду держмайна України від 11.09.2017 року.

( а. с. 14).

Втрата правовстановлюючого документу та неможливість отримання його дублікату підтверджено архівною довідкою Покровської міської ради від 23.02.2017 року за № 55 ( а. с. 15) , листом Покровської міської ради від 24.03.2017 року( а.с. 16), оголошенням у пресі- газеті телескоп № 9 від 02.03.2017 року.

Право власності за ОСОБА_4 на майно- ? квартири, що розташована за адресою: м. Покровськ, мкр-н Шахтарський, 29Б/50, підтверджено наступними доказами: копією свідоцтва про право власності на житло за № 5133, видане 11.09.1996 року Красноармійським представництвом Фонду Держмайна України та зареєстрованого в БТІ м. Красноармійська 16.09.1996 року ( а.с. 11); свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане 17.03.2001 року Першою Красноармійською державною нотаріальною конторою, реєстр № 2-141 після смерті чоловіка ОСОБА_5 ( а.с. 13), реєстраційним посвідченням за реєстровим № 29Б від 21.03.2001 року ( а.с. 12); довідкою КП БТІ від 13.04.2017 року за № 317/01-02 ( а.с. 55).

Як вбачається з копії спадкової справи ОСОБА_6 відмовився від спадщини після смерті ОСОБА_4, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою ( а.с. 37).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК (435-15) , згідно з якими цей ЦК (435-15) застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК (435-15) може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року (435-15) , а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР (1540-06) .

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив його державної реєстрації.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР (1540-06) , застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР (1540-06) про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК (435-15) .

Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Статтею 16 ЦК України встановлено,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів.

Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ОСОБА_7 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК судам слід враховувати , що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном.

У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у ст. 3 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема наявність рішення суду від 30.01.2017 року , яким підтверджується встановлення факту прийняття ОСОБА_1»ятник Л.А. спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4,

,зважаючи на наявність перешкод в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, право власності на спадкове майно підтверджено вищезазначеними доказами, та враховуючи, що у позивача були вичерпані інші можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину по причині втрати оригіналу правовстановлюючого документу, внаслідок чого її цивільне право підлягає захисту в судовому порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 529 ЦК УРСР , ст. ст. . 1218,1268, 1269 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215 ,218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1»ятник ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири, що розташована за адресою м. Покровськ, мкр-н Шахтарський, 29Б/ 50 після померлої 24.07.2003 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: