Ухвала

іменем україни

16 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державного геологічного кадастру у Житомирській області, Житомирської районної державної адміністрації про поновлення договору оренди землі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати договір оренди земельної ділянки загальною площею 25,0000 га, яка знаходиться на території Туровецької сільської ради Житомирського району Житомирської області (за межами населеного пункту) з цільовим призначенням для сінокосіння, зареєстрований управлінням Держгеокадастру у Житомирській області 29 березня 2011 року, поновленим на тих самих умовах та на той самий строк.

Позивач посилався на те, що 29 березня 2011 року між ним та Житомирською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, строком дії до 29 березня 2016 року. 12 березня 2016 року він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про продовження терміну дії вищевказаного договору. У грудні 2016 року, зрозумівши, що договір оренди землі йому не поновлять, але зважаючи на той факт, що станом на грудень 2016 року він продовжував користуватися відповідною земельною ділянкою, вважав, що договір оренди землі є поновленим відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а тому звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Житомирської районної державної адміністрації із клопотанням про укладення тристоронньої додаткової угоди про заміну орендодавця у договорі оренди землі та його поновлення на тих самих умовах. Станом на 1 лютого 2017 року від відповідачів йому не надійшло жодної відповіді, а тому він вимушений звернутися до суду із цим позовом за захистом свого права.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2017 року позов задоволено частково. Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки загальною площею 25,0000 га від 29 березня 2011 року між ОСОБА_4 та Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області на той самий строк та на тих самих умовах. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 24 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та, встановивши, що орендар припинив виконувати свої обов'язки орендаря, не вносячи орендну плату, орендодавець заперечує в поновленні договору оренди, направивши письмове повідомлення, сторони не уклали додаткову угоду про поновлення договору оренди, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 25,0000 га від 29 березня 2011 року між ОСОБА_4 та Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області на той самий строк та на тих самих умовах.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Ю.Г. Іваненко
А.В. Маляренко

Колегія суддів: