Провадження № 2/522/9255/17
01 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Кравчук Т.С.,
при секретарі Антонецькому С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приморський районний відділ в м.Одеса Державної міграційної служби України, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просив суд, визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №26 у будинку №17/13 по пров.Середньофонтанський у м.Одесі та примусово зняти його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.
У судове засідання зявилася позивачка, позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зясувавши всі суттєві обставини, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири №26 у будинку №17/13 по пров.Середньофонтанський у м.Одесі, загальною площею 50,2 та витягом про реєстрацію кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 13 квітня 2005 року, яке видане виконавчим комітетом Одеської міської ради (а.с.5) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.04.2005 року (а.с.6).
Згідно довідки про склад сімї та реєстрації №604 від 11.08.2017 року у вищевказаній квартирі №26 будинку №17/13 по пров.Середньофонтанський у м.Одесі зареєстровані ОСОБА_1, син позивачки ОСОБА_4, онука позивачки ОСОБА_5 та відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с.7).
21 березня 2011 року ОСОБА_1 уклала договір про наймання житлового приміщення з ОСОБА_2 За умовами цього договору відповідач мав право проживати у вищевказаній квартирі до 21 березня 2016 року, та відповідно мав звернутися з заявою про зняття з реєстрації у зазначену дату.
Відповідач на теперішній час зареєстрований, але фактично не проживав та не проживає в вищевказаній квартирі, у звязку з чим позивачка вимушена звернутися до суду.
Той факт, що відповідач не проживає в зазначеній квартирі з 2011 року підтверджується актом ЖБК «Жовтневий-23» про не проживання від 25.10.2017 року (а.с.15), підписом голови правління ЖБК «Жовтневий-23» про неможливість вручення судової повісток (а.с.16) та поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні.
Наявність реєстрації у квартирі відповідача порушує право власності позивачки, а саме позбавляє її права розпоряджатися власним майном на свій розсуд.
Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно змісту ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації може бути здійснено за зверненням іншої особи та на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку.
Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов ОСОБА_1 задовольнити, визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири №26, що знаходиться в м.Одесі, пров.Середньофонтанський, будинок №17/13.
Суд відмовляє у задоволені позову в частині зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, так як рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приморський районний відділ в м.Одеса Державної міграційної служби України, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 26 в будинку № 17/13 по пров. Середньофонтанський в м. Одесі.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача, якій не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 01.11.2017