Справа № 240/563/17 р
Номер провадження № 2/240/291/17 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

03 листопада 2017 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі :

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

при секретарі - Осадчій Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в с. Олександрівка

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління у Донецькій області про визнання угоди дійсною та права власності на автомобіль,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2017 року рішенням Олександрівського районного суду Донецької області відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління у Донецькій області про визнання угоди дійсною та права власності на автомобіль.

На вказане рішення представником позивача від імені позивача подано апеляційну скаргу та справу направлено для розгляду до Апеляційного суду Донецької області.

Ухвалою судді Апеляційного суду Донецької області від 24 жовтня 2017 року справу повернуто для ухвалення додаткового рішення щодо позовної вимоги про зняття арешту зі спірного автомобіля.

Позивач в судовому засіданні заявив, що підтримує позов в цій частині, вважає, що арешт з автомобіля повинен бути знятий.

Інші учасники процесу не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Вони звернулись із заявами про розгляд справи без їх участі.

Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення , якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Питання про зняття арешту зі спірного автомобіля досліджувалось в ході розгляду справи , але судове рішення не ухвалене.

Так, в судовому засіданні встановлено , що за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто борг на користь держави у відшкодування витрат на лікування потерпілої. Вирок набрав законної сили 31 серпня 2013 року та видано виконавчий лист.

27 жовтня 2016 року постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Добропільського управління юстиції під час примусового виконання за вказаним виконавчим листом накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2109, 1990 року випуску , р.н. АН 5829ВВ, що належить боржнику ОСОБА_2. Останньому заборонено здійснювати відчуження арештованого майна.

За даними територіального сервісного центру 1443 вказаний транспортний засіб перебуває на обліку і його власником є ОСОБА_2

На підставі викладеного, суд враховує, що ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачені підстави для зняття державним виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини , а саме:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 цього Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З урахуванням того, що позивачу відмовлено у задоволенні позову про визнання права власності на арештований автомобіль, його вимоги в частині зобовязання відділу ДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зняти арешт зі спірного автомобіля також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління у Донецькій області про визнання угоди дійсною та права власності на автомобіль, зазначивши у резолютивній частині рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Щербак Ю.В.