Справа № 466/5002/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 вересня 2017року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Окілко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи Шевченківського районного відділу Головного управління державної міграційної служби про визнання таким, що втратив право користування житлом,-

установив:

12.07.2017року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №145 на вул. Г.Мазепи,11А в у м. Львові.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що 16 травня 2014року вона уклала з ОСОБА_3 договір довічного утримання.

Згідно з договором ОСОБА_3 передав у власність їй, а вона прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1, взамін вона зобовязується забезпечити ОСОБА_3 утримання та доглядом довічно, на умовах, встановлених цим договором і зареєструвала право власності на вказану квартиру.

18 жовтня 2016року ОСОБА_3 помер. ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований у вказаній квартирі. Його дружина ОСОБА_2, зареєстрована в квартирі по даний час, хоча фактично не проживає ще з 2004 року. ОСОБА_4 добровільно не виписується з квартири, незважаючи на те, що її право як члена сім'ї власника квартири на користування житлом існувала лише до дня смерті її чоловіка ОСОБА_3

Зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 порушує її права, оскільки відсутні будь-які домовленості щодо можливості її проживання у її помешканні, реєстрація місця проживання відповідачки перешкоджає можливості користуватися і розпоряджатися квартирою, крім цього це також впливає на розмір комунальних платежів.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та у відповідності до п.9 ст.74ЦПК України повідомленням у газеті «Львівська пошта» від 11 липня 2017року, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи Шевченківської районного відділу Головного управління державної міграційної служби в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2014року вона уклала з ОСОБА_3 договір довічного утримання.

Згідно з договором ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_1, а вона прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1, взамін вона зобовязується забезпечити ОСОБА_3 утримання та доглядом довічно, на умовах, встановлених цим договором і зареєструвала право власності на вказану квартиру, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Квартира складається з Двох житлових кімнат, житловою площею 28,6кв. м. та кухні. Загальна площа становить 52,7 кв. м. до квартири відноситься комора в підвалі, площею 1,5 кв.м.

18 жовтня 2016 року ОСОБА_3 помер. Це підтверджується свідоцтво про смерть виданим Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований у вказаній квартирі. Його дружина ОСОБА_2, зареєстрована в квартирі по даний час, хоча фактично не проживає ще з 2004 року. Це підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї і прописку.

ОСОБА_4 добровільно не виписується з квартири, незважаючи на те, що її право як члена сім'ї власника квартири на користування житлом існувала лише до дня смерті її чоловіка ОСОБА_3

Зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 порушує права ОСОБА_1, оскільки відсутні будь-які домовленості щодо можливості її проживання у її помешканні, реєстрація місця проживання відповідачки перешкоджає можливості користуватися і розпоряджатися квартирою, крім цього це також впливає на розмір комунальних платежів.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 391 ЦК України, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою №145 на вул. Г.Мазепи,11А у м. Львові.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5