Справа № 209/1778/17
Провадження № 2/209/1144/17
20 жовтня 2017 року м. Кам′янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Маслова Д.В.,
за участі секретаря Кулік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, -
ПАТ «Страхова компанія "АХА Страхування» звернулось до суду з позовом, в якому просить про стягнення з ОСОБА_1 на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 4534,00 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 гривень.
Представник позивача в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст.74 ЦПК України та ч.4 ст.169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.
З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2 ст.158, 224 ЦПК України.
Положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України встановлено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Отже, суд враховує положення даних статей при прийнятті рішення у справі.
За результатами повного зясування обставин справи та перевірки їх доказами, надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до наступних висновків.
З матеріалів справи встановлено, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адімністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 08.12.2015 року (а.с.19)
За зазначеною постановою суду встановлено, що 27.10.2015 року близько 19-00 години у м.Дніпропетровську по вул.Донецьке шосе рухався автомобіль НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1, який в районі е/о №279, не витримав безпечної дистанції та скоїв наїзд на зупинившийся попереду автомобіль НОМЕР_4, під керуваванням водія ОСОБА_2, внаслідок ДТП транпортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні збитки, постраждалих людей немає.
Дана обставина повторному доказуванню не підлягає, відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України.
На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «MAZDA» реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова JМZBK12Z571577428, на праві користування належав ОСОБА_2, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САО №660451, яке було видане Відділом РЕР ДАЇ №3 ГУМВС України в Дніпропетровській області та був зареєстрований 30.03.2013 року (а.с.23, 25).
Внаслідок зіткнення транспортних засобів власнику транспортного засобу «MAZDA» реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова JМZBK12Z571577428 спричинено матеріальну шкоду.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована ПАТ "НАСК "ОРАНТА" за полісом №АЕ 28228743, що підтверджується довідкою №75438931 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.18).
27 жовтня 2015 року ОСОБА_2 повідомив позивача про настання події, що має ознаки страхового випадку, а також надав заяву про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.20-21).
Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 та ст.1166 ЦК України під майновою шкодою, завданою фізичній особі, яка підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала , маються на увазі втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням майна, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року.
Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Як передбачено ст.1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
В п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 роз'яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 1.6 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Згідно з п.9.1 ст.9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах страхової суми.
В зв'язку з виплатою страхового відшкодування до позивача в порядку ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.cт.933, 1194 ЦК України в межах фактично понесених витрат перейшло право вимоги до відповідача, а в останнього виникло зобов'язання виплатити відповідну суму на користь позивача.
Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 4534,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розімрі 1600,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 "в", квартира 40 (інші відомості про боржника суду невідомі) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (ідентифікаційний номер 20474912) суму страхового відшкодування в розмірі 4534 (чотири тисячі п'ятсот тридцять чотири) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 "в", квартира 40 (інші відомості про боржника суду невідомі) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (ідентифікаційний номер 20474912) сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.С. Маслов