РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2149/17

провадження у справі № 2/0285/1305/17

11 липня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі

головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом,та уточнивши позовні вимоги 11.07.2017 року, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до її повноліття, та на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно до виповнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.03.2015 року. Від спільного проживання мають непонолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої в свідоцтві про народження вказаний відповідач. З відповідачем припинили подружні відносини, дитина перебуває на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, може надавати грошову допомогу на утримання дитини.

В судове засідання позивач не прибула, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, змінені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що змінені позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення, просив справу слухати без його участі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження/а.с.4/.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2015 року/ а.с. 3/.

Дитина проживає разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні /а.с.5/.

Відповідач є здоровою та працездатною особою, офіційно не працює, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду,однак має нерегулярні мінливі доходи, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні - не має.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Главою 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було.

А тому, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності та дослідивши надані докази, судом не встановлено будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, у розмірі, що зазначений позивачем в уточненій заяві.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, обставини, передбачені ст. 182 СК України та законодавчо закріплений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а, токож, визнання відповідачем змінених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення повністю.

На думку суду, визначена судом сума аліментів є реальною, дає змогу забезпечити мінімальні життєві потреби дитини та дружини, а матеріальний стан відповідача, навіть з відрахуванням аліментів, буде задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє його від обовязку утримувати свою дитину та їх матір, а навіть дозволяє йому виконувати свої зобовязання щодо оплати аліментів у розмірі, визначеному судом.

Як відповідач так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання доньки.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 84, 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 19.06.2017 року і до її повноліття до 16.01.2035 року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п"ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 19.06.2017 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років - до 16.01.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча : А.В.Михайловська