Справа № 209/2357/17
Провадження № 2/209/1395/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря - Шаповал А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської Ради, Дніпровський районний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що дасть підстави для Дніпровського районного у місті Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відповідних змін в актовий запис про народження ОСОБА_3, в частині запису даних про батька.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем по справі, ОСОБА_2, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2003 року. Від шлюбних відносин вони мають двох доньок, але неповнолітньою є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя з відповідачем не склалось і у березні 2009 році сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені, а 13 серпня 2010 року рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області шлюб було розірвано. Причинами розірвання шлюбу стала протиправна поведінка відповідача, зловживання ним спиртними напоями, провокування конфліктних ситуацій та повне його відсторонення від виховання доньки. З моменту припинення шлюбних відносин вона з відповідачем проживає окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Вона припинила будь-яке спілкування із відповідачем, і тоді ж для батька перестала існувати і донька. Після припинення шлюбних відносин, відповідач жодного разу не бачив доньку, не цікавився її життям. 30 березня 2010 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська виніс рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів в розмірі ? частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття, починаючи з 20 січня 2010 року. Але, відповідач категорично відмовився не тільки від участі у житті доньки, а в її матеріальному утриманні, звільнившись з місця роботи, злісно ухиляється від сплати аліментів, за що неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Так, вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 червня 2011 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та йому призначено умовне покарання. 28 травня 2012 року вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та йому призначено покарання у вигляді обмеження волі. 28 жовтня 2016 року Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та йому призначено покарання з випробуванням. По теперішній час ані аліментів, ані заборгованості по аліментам, яка складає 65 845 грн. 55 коп., відповідач не сплачує і при черговому притягненні до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, цинічно заявив, що не має наміру взагалі їх сплачувати. 01 жовтня 2011 року вона уклала шлюб із ОСОБА_4, створили хорошу родину, де і виховує доньку ОСОБА_3, якій чоловік замінив батька. Донька і чоловік вважають себе рідними людьми, в сім'ї піклуються один про одного, у всьому знаходять підтримку та допомогу від чоловіка. У теперішній час, вони з чоловіком бажають вирішити питання і про внутрішньосімейне усиновлення (удочеріння). У їх родини хороші житлово-побутові умови, вони мають благоустроєний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить чоловікові на праві власності, де вони зареєстровані та проживають постійно. Вони мають змогу вивезти доньку на оздоровлення за межі України, а можливо, у подальшому буде вирішуватись питання про навчання доньки за кордоном. Ставлення відповідача до дитини, до виконання ним своїх батьківських обов'язків, не залишає сподівань на те, що коли-небудь він проявить батьківські почуття по відношенню до доньки. Всі батьківські почуття відповідача нівельовані, тому вважає, що при таких обставинах вона має підстави звернутись із позовом про позбавлення батьківських прав відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, письмово просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримують. Надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.11).

Від шлюбних відносин вони мають двох доньок, неповнолітньою є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9).

З доводів позовної заяви вбачається, що сімейне життя з відповідачем не склалось і у березні 2009 році сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені, а 13 серпня 2010 року рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області шлюб було розірвано, що підтверджується копією заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.08.2010 року (а.с.10).

Згідно матеріалів позову, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 березня 2010 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліментів в розмірі ? частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття, починаючи з 20 січня 2010 року, що підтверджується копією виконавчого листа № 2-596/2010р. (а.с.14).

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість по аліментам ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, станом на 11 липня 2017 року складає 65845,55 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість по аліментам ОСОБА_2 (а.с. 12).

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 червня 2011 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та йому призначено умовне покарання (а.с.15-17). 28 травня 2012 року вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та йому призначено покарання у вигляді обмеження волі (а.с.18-19). 28 жовтня 2016 року Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та йому призначено покарання з випробуванням (а.с.20).

Судом встановлено, що позивач разом із донькою зареєстрована у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 27), що належить ОСОБА_4, з яким 01 жовтня 2011 року позивач зареєструвала шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.21).

Згідно довідки НВК «Загальноосвітній навчальний заклад-дошкільний навчальний заклад» № 36 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається у 7-В класі та вихованням дитини займаються позивач та вітчим ОСОБА_4 (а.с.22).

Згідно висновку органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради від 17.10.2017 року № 6-17/668 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1», орган опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки останній донькою не опікується, не цікавиться життям та розвитком, матеріально не забезпечує (а.с.43-44).

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, так батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток тощо.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини.

Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради від 17.10.2017 року № 6-17/668 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1», орган опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки останній донькою не опікується, не цікавиться життям та розвитком, матеріально не забезпечує .

Враховуючи те, що відповідач самоусунувся від виховання доньки, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з донькою, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально дитину не утримує, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, беручи до уваги висновок Органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені.

Згідно ст. 11, ст. 88 ЦПК України, враховуючи відсутність вимог позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат при розгляді справи, віднести їх за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 232 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської Ради, Дніпровський районний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що дасть підстави Дніпровському відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відповідних змін в актовий запис № 78 від 03.02.2004 року про народження ОСОБА_3, в частині запису даних про батька.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.О. Решетник