У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 липня 2017 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання права власності на частку у спільному майні та звільнення майна з під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4, державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання права власності на частку у спільному майні та звільнення майна з під арешту, в якому просять:

- зобовязати ДВС Рівненського міського управління юстиції зняти арешт та заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1.

- визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ? ідеальну частку в квартирі АДРЕСА_2, ? якої належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі біржової угоди міни нерухомості, зареєстрованої Рівненською товарною біржою 26.11.1987 року №569/97.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

У відповідності до вимог п. 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Однак, в порушення вищевказаних вимог щодо форми та змісту позовної заяви, подавши до суду позовну заяву, позивачі не вказали ціни позову.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п. 16 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Із зазначених розяснень вбачається, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, визначається позивачем з урахуванням вартості спірного майна, а не судом, за правилами встановленими п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, відповідно до якого в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

З огляду на викладене, позивачу слід вказати ціну позову, виходячи із вартості спірного нерухомого майна, а судовий збір відповідно має сплачуватись, виходячи зі ставок судового збору, які встановлені ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

В матеріалах справи міститься висновок про вартість обєкта оцінки, однак він був зроблений станом на 14 березня 2016 року, тому в суду є підстави вважати, що дійсна вартість майна змінилась.

Позивачем ОСОБА_1 при подачі було сплачено 1849,20 гривень.

Відповідно до ч.6 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Також, у своїй позовні заяві позивачі ставлять вимогу немайнового характеру, а відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За вказаних обставин позовну заяву слід залишити без руху для виправлення недоліків, зазначених в ухвалі

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання права власності на частку у спільному майні та звільнення майна з під арешту - залишити без руху.

Надати позивачам строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 5 (пять) днів з дня отримання даної ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Харечко С.П.