14.07.2017 227/1308/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Тимофєєвої Г.Л.,

при секретарі Сухіна О.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 08.10.2013 року виконкомом Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області, актовий запис №53. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери, різні погляди на життя, та зловживання відповідачем алкогольними напоями. Від сумісного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає не можливим. Просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні 08 червня 2017 р. позивач ОСОБА_1 наполягала на позовних вимогах, просила шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Зазначив, що шлюбні відносини можливо зберегти, просив надати строк для примирення.

Ухвалою суду від 08 червня 2017 року сторонам надавався строк для примирення терміном на один місяць.

В судовому засіданні 14.07.2017 р. позивач наполягала на розірванні шлюбу, зберігати сімю не бажає. Відповідач також не заперечував проти розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 08 жовтня 2013 року між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, про що виконкомом Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області, зроблено відповідний актовий запис №53 та видано свідоцтво про шлюб серії І-НО №331217. (а.с.6).

Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать долучені до матеріалів справи копії свідоцтв про їх народження серії І-НО №204289 від 07.07.2008 р. та серії І-НО №578559 від 11.03.2014 р. (а.с.7,8).

Судом встановлено, що фактично подружні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, зберігати сім`ю сторони не бажають, наполягають на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Проголошена ст.51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття 21 СК України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що заходи для примирення подружжя не знайшли свого позитивного вирішення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, сумісного господарства сторони не ведуть, разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, та носить формальний характер, і підлягає розірванню.

Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ч.3 ст.105, 110-115 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем Донецької області, м.Добропілля, м.Білицьке та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою Запорізької області, Бердянського району, с.Осипенко, зареєстрований 08 жовтня 2013 року, виконкомом Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області, актовий запис №53 - розірвати.

Згідно зі ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя Г.Л.Тимофєєва

14.07.2017