Справа №479/1065/16-ц 03.07.2017 03.07.2017 03.07.2017
Провадження №22-ц/784/1478/17
Справа №479/1065/16-ц
Провадження № 22 Ц- 784/1478/17 Головуючий першої інстанції : Кондрачук А.П.
Категорія 50 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2017р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

ОСОБА_2

із секретарем

судового засідання: ОСОБА_3

за відсутності

учасників процесу

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_4 на додаткове рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 06.03.2017 р. у справі за

позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у навчальному закладі,

встановила:

27.12.2016 г. Капралов В.В. звернулася з позовом до ОСОБА_4Г про стягнення аліментів на власне утримання на період навчання у навчальному закладі.

Позивач зазначав, що відповідач є його батьком.

23.02.2016 р. йому виповнилося 18 років, але він продовжує навчання у Київській державній академії водного транспорту за заочною формою навчання до 2020 року та одночасно у Київському вищому професійному училищі водного транспорту Київської державної академії водного транспорту за вечірньою формою навчання за кваліфікацією матрос другого класу термін навчання до 25.05.2017 року. У звзку з розкладом занять не має змоги працевлаштуватися.

Допомоги, яку надає йому мати, недостатньо для забезпечення якісного навчання.

Відповідач не надає йому матеріальної допомоги, але є працездатним та не позбавлений можливості отримувати достатній дохід, щоб сплачувати аліменти на його навчання.

Посилаючись на ці обставини позивач просив про стягнення з відповідача аліменти на його навчання у розмірі 1000 грн.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 17.02.2017 р. ухвалено про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з відповідача на користь позивача щомісячно, починаючи з 27.12.2016 р. аліменти у розмірі 300 грн. на період його навчання у Київському вищому професійному училищі водного транспорту - включно до 25.05.2017 р., але не пізніше 23 років.

Додатковим рішенням того ж суду від 06.03.2017 р. ухвалено про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 27.12.2016 р. до закінчення навчання у Київській державній академії водного транспорту - включно до 25.05.2020 року, але не пізніше досягнення позивачем 23 років.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування додаткового рішення і залишення в силі основного рішення того ж суду від 17.02.2017 р., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору.

Переглядаючи додаткове рішення в межах оскарження, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані надавати утримання своїм повнолітнім дочці чи сину, які продовжують навчання і потребують в звязку з цим матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-річного віку.

Зазначений обовязок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру допомоги на навчання сина чи доньки суд, відповідно до приписів ст. 201 СК України повинен враховувати обставини, які передбачені ч.1 ст. 182 СК.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком повнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який за укладеними відплатними угодами навчається з 01вересня 2016 р. на заочному відділенні факультету судноводіння за спеціальністю «річковий та морський транспорт» Київської державної академії водного транспорту імені ОСОБА_7 Сагайдачного з терміном навчання 4 роки, а також одночасно за вечірньою формою навчання у Київському вищому професійному училищі водного транспорту тієї ж академії для отримання кваліфікації матрос II класу з терміном навчання 7 місяців до 25.05.2017 р.

На разі позивач досяг віку 19 років, у звязку з формою навчання не має змоги працевлаштуватися, перебуває на утриманні матері, але допомоги, яку вона надає синові, недостатньо для забезпечення якісного навчання.

Відповідач не працює, але працездатний, на пенсійному обліку як непрацездатний не перебуває, має нову сімю та несе певні витрати на її утримання.

В той же час, він не позбавлений можливості для отримання доходу, щоб сплачувати аліменти на навчання сина.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив встановлені обставини справи, дав належну юридичну оцінку наданим доказам та прийшов обґрунтованого цими доказами висновку про те, що розмір допомоги, яку має надавати на період навчання за спеціальністю матрос в училищі водного транспорту до 25.07.2017 р. повинен складати 300 грн., адже ним не надано доказів того, що він в силу якихось особливих обставин позбавлений можливості брати участь у наданні допомоги синові саме такого розміру на період його навчання.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд правильно виходив з того, що це не суперечить вимогам ч.1 п.1 ст.220 ЦПК України.

Адже ним дійсно не була одночасно розглянута вимога позивача щодо стягнення аліментів на період навчання на заочному відділенні факультету судноводіння за спеціальністю «річковий та морський транспорт» Київської державної академії водного транспорту.

При цьому з врахуванням вищенаведених обставин та того факту, що заочна форма навчання не виключає можливості працевлаштування, суд визначив розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на сина у розмірі 300 грн. до закінчення навчання у вищому навчальному закладі заочної форми навчання.

Доводи апеляційної скарги про те, що навчання у академії є заочним, а тому відповідач має самостійно здійснювати витрати на навчання не заслуговують на увагу, адже незалежно від форми навчання воно є відплатним та обтяженим витратами на найм житла ( а с. - 10, 25 27, 55, 58), а тому відповідно до приписів ст. 199 СК України участь батьків у таких витратах є обовязковою, якщо вони не позбавлені з обєктивних причин надавати таку допомогу.

При цьому розмір такої допомоги на думку колегії суддів є незначним, а відповідач не позбавлений можливості нести такі витрати на час навчання сина.

Інші доводи також не заслуговують на увагу, оскільки висновків суду щодо підстав сплати аліментів та визначення їх розміру, не спростовують

Враховуючи встановлене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного додаткового рішення.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314 - 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а додаткове рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 06.03.2017 р. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко Судді: Т.В. Серебрякова

ОСОБА_8