__________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1991/17
УХВАЛА

07.08.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Бродецької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», треті особи: ПрАТ «Брокбізнес», ОСОБА_2, НАСК «Оранта», про стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача від імені позивача надав до суду заяву про забезпечення позовної заяви шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», посилаючись на необхідність забезпечення позовних вимог про стягнення відшкодування матеріальної шкоди.

Представник відповідача заперечив проти наданої заяви, посилаючись на її безпідставність, та оскільки вважає, що не має бути відповідачем у справі.

Суд, з урахуванням думки представників сторін, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені нормами цивільного процесуального Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, оскільки посилання представника позивача на те, що відповідач повинен сплатити відшкодування матеріальної шкоди, а сплачену суму надалі стягнути у порядку регресу, не є підставою для забезпечення позову.

Надана заява фактично є намаганням забезпечення виконання можливого майбутнього рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Представником позивача не доведено, що такий арешт не зупиняє та не обмежує права учасників товариства та не надано відомостей про наявність необхідності забезпечення позову саме шляхом накладення арешту, тому суд не вбачає підстав для задоволення наданої заяви.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У заяві представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», треті особи: ПрАТ «Брокбізнес», ОСОБА_2, НАСК «Оранта», про стягнення матеріальної шкоди шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС» відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області шляхом подання її до Київського районного суду м. Одеси протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Пучкова І. М.