Справа № 204/1589/17
Провадження № 4-с/204/20/17
УХВАЛА

Іменем України

28 березня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Олішевської К.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго», заінтересовані особи - державний виконавець Красногвардійського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

17 березня 2017 року заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою, яка обґрунтована тим, що 15.02.2017 державним виконавцем Красногвардійського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_1 (далі - державний виконавець) було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №52122122, тобто відмову в прийнятті до провадження виконавчого листа від 04.08.2014 № 204/5311/14ц, виданого відносно ОСОБА_2 (далі - Боржник), яка була отримана 09.03.2017 представником ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» (далі - Заявник) поштою, про що свідчить штамп вхід №24460/1001 та дата 09.03.2017р. Заявник вважає, що ця постанова є незаконною та необґрунтованою, порушує права заявника, оскільки прийнята безпідставно, з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню. Як вбачається із виконавчого листа, останній насправді відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в ньому зазначені всі обов'язкові дані, що відомі суду та стягувачу, які мають бути вказані у виконавчому документі, а саме: повне найменування та ім'я стягувана і боржника, їх місцезнаходження та місце проживання. Також додатково вказані інші відомості, що відомі суду, зокрема, код ЄДРПОУ стягувача як юридичної особи. Цих даних достатньо для відкриття виконавчого провадження та здійснення початкових заходів примусового виконання судового рішення.

У судове засідання сторони не зявились.

У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив таке.

Стаття 383 ЦПК України зазначає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

15 лютого 2017 року державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки судовий наказ не відповідає вимогам, передбаченим ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

Згідно із ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а п.6 ч.1 ст.26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Однак, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження державний виконавець не врахував, що стягувач обмежений у праві самостійно отримати конфіденційну інформацію відносно боржника.

Відповідно до ч.2 ст.32 Конституції України та ч.1 ст.302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Разом з тим відповідно до п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Таким чином, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у виконавчому листі, згідно з п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може самостійно звернутися до державного органу податкової служби із відповідним запитом про витребування довідки про ідентифікаційний номер боржника. Висновок державного виконавця, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України в Постанові від 21 травня 2014 року у справі за скаргою комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради на рішення та дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Згідно із ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти.

Так, можливо відсутність у виконавчому документі РНОКПП боржника й ускладнює для органу ДВС виконання судового рішення, впливає на результативність щодо стягнення боргу, але ж і не унеможливлює примусове виконання судового рішення тобто не позбавляє державного виконавця можливості здійснювати заходи примусового виконання рішення.

На підставі вищенаведеного, суд доходить висновку про необхідність задоволення скарги, оскільки державним виконавцем у порушення ч.5 ст.124 Конституції України, ст.ст.6,11,30,31,74 Закону України «Про виконавче провадження» не було вжито всіх заходів щодо примусового виконання рішення.

Керуючись ст.ст.383-389 ЦПК України,

у х в а л и в:

Скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго», заінтересовані особи - державний виконавець Красногвардійського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця Красногвардійського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_1 від 15.02.2017р. №52122122 неправомірною та скасувати її.

Зобов'язати державного виконавця Красногвардійського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження за судовим наказом від 04.08.2014 № 204/5311/2014-ц про стягнення 9921грн.68коп. заборгованості за спожиту електричну енергію та 114грн.70коп. суму судових витрат з ОСОБА_2, яка мешкає по вул.Аптекарська балка, 92 у м.Дніпропетровськ, на користь ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Тітова