Справа № 161/8150/17
Провадження № 2/161/2765/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань Кубяк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

25 травня 2017 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач-1, ОСОБА_3.), ОСОБА_4 (далі - відповідач-2, ОСОБА_4.), ОСОБА_5 (далі - відповідач-3, ОСОБА_5.) про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме:

1) житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення виконкому Буянівської сільської ради 6 від 26 січня 2006 року;

2) земельну ділянку, площею 2,43 га., яка розташована на території Буянівської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка належала спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю бланк серія НОМЕР_1 виданого 26 липня 2002 року Буянівською сільською радою, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2 (далі - спірний будинок та спірна земельна ділянка).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_6. Після його смерті відкрилися спадщина у вигляді спірного будинку та спірної земельної ділянки.

За життя померлий склав заповіт, в якому розпорядився все належне йому майно заповісти ОСОБА_2.

Після смерті спадкодавця позивач вчасно звернулася з заявою про прийняття спадщини до Луцької районної державної нотаріальної контори. Однак державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Посилаючи на вищенаведені обставини позивач просить суд визнати право власності на спірну земельну ділянку та спірний будинок (а.с.4).

Позивач у судове засідання не з'явився, однак у заяві від 11 липня 2017 року його представник просить суд слухати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.60).

Відповідач-1, ОСОБА_3, у судове засідання не з'явилася, однак у заяві від 13 червня 2017 року просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.54).

Відповідач-2, ОСОБА_4, у судове засідання не з'явився, однак у заяві від 09 червня 2017 року просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.51).

Відповідач-3, ОСОБА_5, у судове засідання не з'явилася, однак у заяві від 09 червня 2017 року просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.49).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер громадянин ОСОБА_6 (а.с.6). Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається з:

1) житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення виконкому Буянівської сільської ради 6 від 26 січня 2006 року (а.с.10-11).

2) земельну ділянку, площею 2,43 га., яка розташована на території Буянівської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка належала спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю бланк серія НОМЕР_1 виданого 26 липня 2002 року Буянівською сільською радою, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2 (а.с.17).

Матеріалами справи підтверджується, що до кола спадкоємців першої черги входять:

1)дочка ОСОБА_2 (позивач) (а.с.7-9, 18-19);

2)дочка ОСОБА_3 (відповідач-1) (а.с.20-21);

3)син ОСОБА_4 (відповідач-2) (а.с.22-24);

4)дружина ОСОБА_5 (відповідач-3) (а.с.25-26).

Судом встановлено, що за час свого життя ОСОБА_6 зробив заповіт, в якому розпорядився на випадок свої смерті заповісти спірний будинок та спірну земельну ділянку своїй дочці - ОСОБА_2. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі (а.с.42-43 зворот).

З матеріалів спадкової справи слідує, що відповідачі відмовилися від належної їм частки спадщини, про що зробили відповідні заяви (а.с.40-41).

Натомість, позивач у строк встановлений законом прийняла спадщину, про що зробила відповідну заяву 07 липня 2010 року (а.с.39 зворот).

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Оскільки відповідачі у встановленому порядку відмовилася від прийняття спадщини, в тому числі на обов'язкову частку у спадщині для непрацездатних дітей та вдови, яка передбачена статтею 1241 ЦК України, суд дійшов висновку, що наразі єдиним спадкоємцем всього майна ОСОБА_6 є позивач - ОСОБА_2.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Державного нотаріуса Луцької районної державної нотаріальної контори від 26 квітня 2017 року №472/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірний будинок та спірну земельну ділянку.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як слідує з матеріалів справи, оригінали правовстановлюючих документів на спірний будинок на земельну ділянку дійсно втрачені.

Однак, право власності спадкодавця на будинок підтверджується іншими документами у справі, зокрема:

1) копію свідоцтва про право на нерухоме майно від 26 січня 2006 року №6, яке видане виконавчим комітетом Буянівської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с.10);

2) копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який виданий Волинським обласним бюром технічної інвентаризації 13 червня 2006 року (а.с.11);

3) випискою з погосподарської книги Буянівської сільської ради від 15 лютого 2017 року №133 (а.с.12);

4) технічним паспортом на спірний будинок, який складений Волинським обласним бюром технічної інвентаризації (а.с.13-16);

5) відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якого слідує, що спірний будинок дійсно зареєстрований 13 червня 2006 року за ОСОБА_6 (а.с.68).

Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується:

1) копією державного акту на право приватної власності на землю бланк серія НОМЕР_1 виданого 26 липня 2002 року Буянівською сільською радою, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2 (а.с.17);

2) довідкою Буянівської сільської ради від 07 липня 2010 року №441, з якої слідує, що громадянин ОСОБА_6 дійсно приватизував спірну земельну ділянку (а.с.45).

На думку суду, вказаних документів в своїй сукупності достатньо для висновку про те, що ОСОБА_6 дійсно на час смерті належали житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 а також земельна ділянка, площею 2,43 га., яка розташована на території Буянівської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, а отже права спадкоємця останнього, ОСОБА_2 підлягають захисту шляхом визнання права власності на це майно. З наведених мотивів та підстав суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Оскільки у позовній заяві позивач просить залишити судові витрати за нею, вони не стягуються з відповідачів.

На підставі наведеного та керуючись статтями 210, 215 ЦПК України, на підставі статтей 392, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме:

- житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення виконкому Буянівської сільської ради 6 від 26 січня 2006 року;

- земельну ділянку, площею 2,43 га., яка розташована на території Буянівської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_6 згідно державного акту на право приватної власності на землю бланк серія НОМЕР_1 виданого 26 липня 2002 року Буянівською сільською радою, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров