Справа № 569/6506/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "УкрСиббанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПАТ "УкрСиббанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування позову вказує, що 25 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки №200801, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов'язався перед ПАТ "УкрСиббанк"відповідати за невиконання ОСОБА_4, усіх зобовязань перед відповідачем, що виникли з кредитного договору №0 від 25 квітня 2008 року. За умовами Кредитного договору ОСОБА_4 зобовязувалась повернути кредит до 28 квітня 2018 року, однак ПАТ "УкрСиббанк"скористався своїм правом на дострокове повернення позики у відповідності до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 6.1. Кредитного договору та змінив строк виконання основного зобов'язання своїм листом від 16 липня 2009 року за вихідним №9, встановивши строк виконання основного зобовязання (повернення кредиту та відсотків) 15 серпня 2009 року. Вказує, що за умовами пункту 3.1. Договору поруки цей договір діє до повного припинення всіх зобовязань ОСОБА_4 за основним договором. Враховуючи зазначені норми та пункт 3.1. Кредитного договору,ОСОБА_3 та відповідач не встановлювали в договорі строк після якого припиняється порука. Відповідно порука по договору поруки припинилася 15 лютого 2010 року через шість місяців після дати 15 серпня 2009 року, яку встановив відповідач як строк виконання основного зобовязання (повернення кредиту та процентів). Просить визнати поруку ОСОБА_3, яка виникла за умовами договору поруки № 200801 від 25 квітня 2008 року припиненою з 15 лютого 2010 року.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених в запереченнях просив відмовити в задоволенні позову.

Від представника відповідача ОСОБА_5 надійшли додаткові заперечення на позовну заяву, в яких просить відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та заперечення представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

25 квітня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0.

З метою забезпечення, своєчасного і повного виконання зобовязань ОСОБА_4, між АКІБ Укрсиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 200801 від 25 квітня 2008 року.

Відповідно до вимоги за вих. № 9 від 16 липня 2009 року адресованої ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідач ставить до відома, що строк повернення кредиту вважається таким що настав, встановив строк виконання зобовязань та просить в строк до 15 серпня 2009 року погасити: прострочку по кредиту в сумі 850,87 дол.США, прострочку по відсотках в сумі 551,54 дол.США, кредит в сумі 138452,20 дол.США.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч. 4. ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За умовами пункту 3.1. Договору поруки цей договір діє до повного припинення всіх зобовязань Боржника за основним договором.

Враховуючи зазначені норми та пункт 3.1. Кредитного договору, позивач та відповідач не встановлювали в Договорі строк після якого припиняється порука. Відповідно порука по Договору поруки припинилася 15 лютого 2010 року, через шість місяців після 15 серпня 2009 року, яку встановив відповідач як строк виконання основного зобовязання. Правовою позицією Верховного Суду України в справі № 6-1077цс15, висловленій у Постанові від 02 вересня 2015 року встановлено, що «відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобовязань боржника за кредитним договором.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальником строку виконання зобовязання згідно з такими умовами або у звязку із застосуванням банком права на вимогу про повернення кредиту достроково порушення встановленого банком строку дострокового повернення позичальником кредиту.

Предявивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й міг предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту».

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору (постанова Верховного Суду України від 21 листопада 2012 р. у справі № 6-134цс12). Висновки щодо цього питання містяться у правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах: від 21 травня 2012 р. у справі № 6-18цс11, від 21 травня 2012 р. у справі № 6-20цс11.У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобовязання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3,12-15, 20 ЦК, статті 3-5,11,15, 31 ЦПК). Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що із зміною строку виконання зобовязання, порука ОСОБА_3 є припиненою з 15 лютого 2010 року, в звязку з викладеним, позов підлягає до задоволення.

Згідно з частиною другою статті 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результа-тами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Отже, за результатами розгляду справи судом встановлено підстави, які свідчать про припинення поруки. При цьому судом враховані висновки Верховного Суду України, які є обовязковими відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України. Обставин, які б давали підстави суду відступити від вказаних висновків на підставі ч. 2 ст. 360-7 ЦПК України, представником відповідача не наведено та судом в ході розгляду справи не здобуто.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88,212-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ПАТ "УкрСиббанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим задовольнити повністю.

Визнати поруку ОСОБА_3 яка виникла за умовами договору поруки № 200801 від 25 квітня 2008 року припиненою з 15 лютого 2010 року

Стягнути з ПАТ "УкрСиббанк" на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -