Справа № 408/3974/17-ц
Провадження № 2/408/1161/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Цимбал Ю.Ю.

при секретарі Багрій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біловодського районного суду Луганської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 народила, від спільного з ним проживання, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що син знаходиться на її утриманні, а тому просить суд стягнути з ОСОБА_2. на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судове засідання не зявилася,надавши заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягала.

Відповідач у судове засідання не зявився,надавши до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД №372551 виданим 24 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біловодського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 48.

З довідки Плугатарської сільської ради Біловодського району №562 вбачається, що малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27 лютого 1991року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно частини 1 статті 200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову слід прийняти, адже воно не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, та вважає, за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 640 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-182 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, 20 березня 2016 народження, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Ю. Цимбал