Провадження №2/263/3119/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Степанової С.В., при секретарі Марцині Д.С., у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради (далі - Управління) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь Управління надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги у розмірі 31 833,51 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно заяви ОСОБА_1 від 25.07.2015 року, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», останньому призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на період з 25.07.2015 року до 05.04.2017 року у розмірі 1 768,00 грн. щомісячно. За результатом перевірки справи ОСОБА_1 встановлено, що останній надав недостовірну інформацію щодо наявності у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що згідно п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги, а саме: не зазначив про те, що на підставі права власності його дружині належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Загальна сума безпідставно виплачених відповідачу коштів становить 31 833,51 грн. У зв'язку з наданням ОСОБА_1 недостовірної інформації, позивач просить суд стягнути з відповідача надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги у розмірі 31 833,51 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно довідки наданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 03-07-7465 від 27.11.2017 року, відповідач ОСОБА_1 за відомостями реєстру мешканців Центрального, Кальміуського, Приморського районів міста Маріуполя з 20.11.2015 року зареєстрованим не значиться, у зв'язку із чим, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом оголошення на офіційному сайті суду.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки від 25.12.2014 року за № ОСОБА_1 перебував на обліку осіб, які є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

ОСОБА_1 25.07.2015 року звернувся із заявою до Управління про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши про відсутність володіння будь-кого з членів сім'ї житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія та райони проведення антитерористичної операції, транспортних засобів, грошових коштів на депозитних рахунках, які перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму.

Рішенням Управління від 30.07.2015 року ОСОБА_1 призначена допомога переміщеним особам на проживання, яка виплачувалась щомісячно з 25.07.2015 року до 05.04.2017 року.

За результатами проведеної перевірки та даних інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05.2017 року № 87738690 управлінням було встановлено, що дружині відповідача ОСОБА_2 з 14.01.2009 року на підставі договору дарування належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Управління від 30.05.2017 року ОСОБА_1 знято з обліку осіб, яким надається щомісячна адресна допомога як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та стягнуто надмірно сплачені Управлінням кошти за період з 25.07.2015 року по 05.04.2017 року у сумі 31 833,51 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї.

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, дружина відповідача має у власності будинок у м. Маріуполі Донецької області.

Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого, в тому числі, входить м. Маріуполь Донецької області.

Тобто, у власності дружини відповідача перебуває житлове приміщення, яке розташоване в населеному пункті, на території якого здійснюється антитерористична операція.

На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року, місто Маріуполь включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Таким чином, оскільки на теперішній час м. Маріуполь Донецької області згідно затвердженого переліку є територією, де проводиться антитерористична операція, належне дружині відповідача на праві власності житло, що розташоване за адресою: Ладигіна, буд. 37, місто Маріуполь Донецької області, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги.

Таким чином, позовні вимоги Управління не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із відмовою у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись п.п. 2, 3, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимоги Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги, відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідач може подати заяву про перегляд судом заочного рішення до Жовтневого районного суду м. Маріуполя, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Степанова