Провадження № 22-ц/783/4767/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар - Брикайло М.В.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Християнська злагода» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГА-ЛЬВІВ», ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить: стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГА-ЛЬВІВ», ОСОБА_5 суму завдатку у розмірі 17 000,00 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.01.2016 становить 418 710,00 грн. та неустойку у розмірі 15 000,00 дол.США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.01.2016 становить 369450,00 грн.; стягнути солідарно судовий збір.

02 листопада 2016 року представником позивача подано клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_5 та садовий будинок, який знаходиться за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Наварія, будинок № 64, садівниче товариство «Вогник», який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5 та грошові кошти відповідача ОСОБА_5 При цьому вказує, що є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, і відповідач ОСОБА_5 може уникнути відповідальності, або вчинити інші дії, що утруднюють або унеможливлюють виконання рішення суду шляхом відчуження спірного нерухомого майна.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02 листопада 2016 року у задоволенні такого клопотання було відмовлено повністю.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07 лютого 2017 року ухвалу суду першої інстанції від 02.11.2016 скасовано з передачею клопотання на новий розгляд до суду першої інстанції, у звязку із порушення вимог процесуального закону.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2017 року клопотання представника позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову - задоволено частково.

Вирішено з метою забезпечення позовунакласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1, - боржник.

Накласти арешт на садовий будинок, який знаходиться за адресою - Львівська область, Пустомитівський район, с. Наварія, садівниче товариство «Вогник», будинок № 64, який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1, - боржник. В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2017 року оскаржила КС «Християнська злагода».

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції грубо порушив вимоги закону, а тому така підлягає скасуванню.

Зазначає, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 01 грудня 2016 року задоволено позов КС «Християнська злагода» до ОСОБА_5 про стягнення боргу та встановлено її зобов»язання перед апелянтом.

На думку апелянта, оскарженою ухвалою порушуються права апелянта, оскільки обтяження на майно, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Ак. Сахарова, 80а/18 виникло на підставі Іпотечного договору від 08 травня 2007 року, накладення арешту на таке майно після обтяження, для задоволення вимог кредиторів, які не є іпотекодержателями, порушує права третіх осіб, зокрема КС «Християнська злагода», яка є іпотекодержателем вище зазначеного майна.

Просить ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2017 року скасувати та постановити нову про відмовув частині накладення заборони на відчуження нерухомого майна належного ОСОБА_5, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Ак. Сахарова, 80а/18.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з»явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За приписами ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частина 1 ст. 152 ЦПК України передбачає види забезпечення позову, серед чиїх, зокрема, є і накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз»яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що в провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГА-ЛЬВІВ», ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції враховував доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, та з урахуванням даних, наданих на підтвердження позовних вимог та відомостей про особу співвідповідача ОСОБА_5, а також, майнового характер позовних вимог та співмірності позовних вимог із обраним видом забезпечення позову, існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, прийшов до висновку, про необхідність накладення арешту на майно співвідповідача ОСОБА_5, а саме: квартиру та садовий будинок, та клопотання у цій частині задовольнив.

Щодо накладення арешту на грошові кошти відповідача ОСОБА_5, прийшов до переконання, що оскільки такий вид забезпечення позову не обґрунтований жодними доказами та не є співмірним із заявленими позовними вимогами, тому у такій вимозі відмовив.

Ухвала оскаржується лише в частині задоволення заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на квартиру, належну ОСОБА_5, розташовану за адресою: м. Львів, вул. Ак. Сахарова, 80а/18. В іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується, а тому її законність і огрунтованість в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Враховуючи вимоги закону та матеріали справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено, чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

На даній стадії розгляду справи поняття співмірності позовних вимог є оціночним та розмежовується судом з врахуванням даних та доводів позивача і доказів, які містяться у матеріалах справи.

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову можливе шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти лише особи, яка є відповідачем у справі.

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Колегія суду вважає вірними висновки суду першої інстанції в частині задоволення заяви позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки, між сторонами дійсно виник спір, який в судовому порядку не вирішено по суті, позивачем обґрунтовано допускається, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів, і з врахуванням того, що даний вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, заява позивача в частині накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Колегією суддів не приймаються до уваги покликання апелянта на те, що вжитими заходами забезпечення позову шляхом накладення арешту порушено право КС «Християнська злагода», як іпотекодержателя, оскільки такі жодним чином не припиняють договору іпотеки. У разі можливого звернення стягнення на іпотечне майно, таке буде проводить у відповідності до вимог закону в порядку пріоритетності задоволення вимог.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Доводи апеляційної скарги КС «Християнська злагода» висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскаржувана ухвала постановлена судом на підставі наявних у справі доказів з додержанням вимог закону.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2017 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1.ч.1. ст. 312, ст. 313, п. 4 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Християнська злагода» - відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та в силу вимог ст. 324 ЦК України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_7