РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

19 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини, яка проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач батько дитини, ухиляється від утримання, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась. Через канцелярію суду подала заяву, в якій уточнила вимоги позову та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Розгляд справи просила проводити без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився. Представник відповідача подала заяву про розгляд справу за їх відсутності, уточнені позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, згідно наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 22.12.2015 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області розірвано (рішення набрало законної сили 19.01.2016 року).

Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-БВ № 232163.

ОСОБА_5 проживає разом із матірю за адресою: Хмельницький район с. Осташки, вул. Нова, 1, що вбачається із довідки Чорноострівської селищної ради № 164 від 30.08.2016 року. У вказаній довідці, також зазначено, що позивач не працює, а навчається на заочній формі навчання в НУДФСУ Кам'янець-Подільської філії.

Як вбачається із довідки Державної податкової інспекції при Міністерстві фінансів Литовської Республіки від 13.04.2017 року ОСОБА_2 в 2016 році отримав 4236,67 Євро, з яких в Литві сплачено 277 Євро подохідного податку. Із додатку до довідки 3977 вбачається, що відповідачу з 09.15 р. по 09.2016 р. виплачено 12 005,70 Євро добових.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати малолітню дитину, принципу законності, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 грудня 2016 року і до повноліття дитини.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач, як батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 174, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 грудня 2016 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 640 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя