У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

з участю Омельченка А.В., Лукянчука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ СК «Альфа Страхування» про захист прав споживача, стягнення не виплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду від 03 березня 2017 року відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ПАТ СК «Альфа Страхування» про захист прав споживача, стягнення не виплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає його незаконним та необґрунтованим.

Вказує про те, що відповідачем про обмеження її як водія (стаж керування якого менше 5 років) у праві керування застрахованим та належним їй автомобілем їй не повідомлено, не повідомлено та не роз'яснено й про інші обмеження та умови договору.

Зазначає, що нею було надано ряд належних та допустимих доказів в рахунок підтвердження обставин що дії відповідача, як під час укладення договору, так і під час виникнення обов'язку здійснення страхового відшкодування, мають ознаки «нечесної підприємницької діяльності», оскільки укладаючи договір страхування відповідач знав про водійський стаж позивача, а отже свідомо не бажав виконувати умови договору при настанні страхового випадку.

З цих підстав просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 адвокат Омельченко А.В. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник ПАТ СК «Альфа Страхування» Лукянчук А.В. просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що дія договору страхування не поширюється на страховий випадок з участю застрахованого транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_3, оскільки її водійський стаж менше 5 років, що суперечить умовам страхування, а тому в страховика були відсутні підстави для страхової виплати.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ СК "Альфа Страхування" та ОСОБА_3 неодноразово укладались договори страхування (КАСКО) належного їй автомобіля Peugeot 207 д.н.з. НОМЕР_1, зокрема від 11.01.2013 року, 10.01.2014 року, 31.12.2014 року, 06 січня 2016 року.

Обмеження ОСОБА_3 як водія (стаж керування якої менше 5 років) у праві керування застрахованим та належним їй автомобілем, безпосередньо зазначено в умовах договору страхування від 6 січня 2016 року, де нею підписана кожна сторінка (т.1 а.с. 7, 19).

12 січня 2016 року, в перший день дії договору сталось ДТП із участю вказаного застрахованого автомобіля. Про настання страхового випадку страхувальник повідомив страховика та надав необхідні документи для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 05.02.2016 року, за наслідками вказаної ДТП ОСОБА_3 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначені обставини сторонами не оспорювались та підтверджуються матеріалами справи.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Рішенням від 18.01.2016 року (т.1 а.с. 35) відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування в зв'язку з невиконанням страхувальником п. 25.2 договору страхування, а саме керування застрахованим автомобілем ОСОБА_3, стаж водія якої становить менше 5 років, що не відповідає п. 4 договору.

Вирішуючи спір, місцевий суд дійшов вірного висновку, що у страхової компанії не виникло обов'язку виплати страхового відшкодування страхувальнику.

Як вбачається з матеріалів справи, умови договору страхування від 6 січня 2016 року укладені між сторонами в даній справі, недійсними не визнавались, в договір змін не вносилось та він не був розірваний.

Відповідно до ст.ст.627-629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, позивачка ОСОБА_3 не маючи водійського стажу в 5 років, керувала застрахованим транспортним засобом всупереч умов договору страхування, тому її посилання, як апелянта на порушення її прав страховиком на несправедливість цієї умови та його нечесну підприємницьку практику не заслуговують на увагу.

В оману страхувальник ОСОБА_3 страховикомПАТ СК «Альфа Страхування» не вводилась. З моменту укладення договору страхування та до вступу його в дію з 00 год. 00 хв. 12 січня 2016 року минуло 6 днів, тобто строк, який є достатнім для вивчення ОСОБА_3 умов договору та можливості відмовитись від нього в разі порушення або обмеження її прав, змінити його умови за згодою сторін або розірвати.

Оскільки відсутні підстави для стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 215000 грн., то суд першої інстанції також прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав і для задоволення інших вимог позивачки, зокрема про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження 1450 грн., та 850 грн. за зберігання авто на території СТО.

Також вірно зазначено, місцевим судом, що виниклі правовідносини між сторонами є зобов'язальними і договором та спеціальним Законом № 85/96-ВР та нормами статей 625, 992 ЦК України не передбачено такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, оскільки рішення місцевого суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у ньому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313 -315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич