Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №325/1785/16
Справа № 22-ц/778/2177/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пантилус О.П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

ОСОБА_2,

суддів: Маловічко С.В.,

секретар: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи доповнював і уточнював. Зазначав, що відповідач є його рідним братом. 04 січня 2014 року помер їх батько ОСОБА_5, після смерті якого залишилася спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки, площею 0,4751 га і 0,15 га, житловий будинок №107 «а» по вулиці Архангельській в селищі Нововасилівка, Приазовського району,Запорізької області, а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 10,1100 га, яку батько заповів йому, позивачеві. У передбаченому законом порядку обидва спадкоємці прийняли спадщину, пождавши до нотаріальної контори відповідні заяви. До своєї смерті батько тяжко хворів, з 21.11.2013 р. і до дня своєї смерті знаходився на лікуванні у Приазовській районній лікарні. На лікування батька в реанімаційному відділенні Приазовської районної центральної лікарні позивачем були понесені витрати на 3 864,50грн. Витрати на поховання, проведення церковного ритуалу, поминальний обід склали 6 065, 39 грн., на встановлення могильного пам'ятника 5 800,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач ніякої участі у витратах на лікування і поховання батька не приймав, від компенсації таких витрат відмовляється, просив суд на підставі ст.12 32 ЦК України стягнути з відповідача ? частку понесених ним витрат у розмірі 8 064,95 грн.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3 витрати на лікування та поховання спадкодавця померлого 04 січня 2014 року ОСОБА_5 в сумі 3 725,54 гривень. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 254,62 гривні. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього кошти в сумі 1 932,25 грн., які відповідно до платіжних документів являються благодійним внеском до Громадського Благодійного фонду «Реанімація та інтенсивна терапія» , а тому не являються витратами на утримання спадкодавця і компенсації не підлягають. В іншій частині рішення суду не оскаржує.

Позивач рішення суду не оскаржив. В письмових запереченнях проти апеляційної скарги просив задовольнити його позов у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на такі обставини.

Встановлено, що 04 січня 2014 помер ОСОБА_5 (а.с.9), спадкоємцями за законом є його діти, сторони по справі, які прийняли спадщину.

До складу спадкового майна входять житловий будинок №107 «а» по вулиці Астраханській в селищі Нововасилівка, Приазовського району, Запорізької області, земельні ділянки, площею 0,4751 га і 0, 15 га для ведення особистого селянського господарства, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, щодо яких заповіт спадкодавцем не складався, а також ділянка, площею 10,1100 га для ведення особистого селянського господарства, яку ОСОБА_5 заповів позивачеві (а.с.10-18).

Перед смертю з 21.12.2013р. і до 04.01.2014 р. спадкодавець знаходився на лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КУ «Приазовська центральна районна лікарня».

Згідно інформації керівників установи та вказаного відділення лікарні № 633 від 13.12.2016 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на лікуванні в указаному вище відділенні в період з 21.12.2013 року по 04.01.2014 року з травмами від термічного опіку лівої кисті і лівої половини грудної клітини. Хворому проводилась інфузійно-трансфузійна терапія, місцеве лікування, перев'язки, різні види обстежень. Для лікування пацієнта використовувалися певні види препаратів та витратні матеріали медичного призначення, за придбання яких здійснював розрахунки син пацієнта ОСОБА_3 шляхом здійснення цільових внесків безготівкових переказів на рахунок ГБФ «Реанімація та інтенсивна терапія» у розмірі, еквівалентному вартості використаних медикаментів та матеріалів. Кількість медичних призначень відповідала діагнозу пацієнта та тяжкості його стану (а.с. 19-21).

Здійснення внесків на рахунок громадського благодійного фонду підтверджується наданими позивачем квитанціями на загальну суму 3 688 гнр.: № 50 від 25.12.2013р. на суму 619грн.; №19 від 30.12.2013р. на суму 607грн., № 51 від 27.12.2013р. на 581.00 грн., № 46 від 23.12.2013р. на суму 604грн., №10 від 03.01.2014р. на суму 255грн.., № 4 від 03.01.2014р. на суму 717грн. (а.с.31-37).

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача ? частку коштів, внесених позивачем на рахунок громадського благодійного фонду «Реанімація та інтенсивна терапія», суд першої інстанції виходив з того, що вказані кошти витрачені позивачем на лікування хворого батька, а тому в порядку ст.1232 ЦК України відповідач як спадкоємець померлого має відшкодувати їх іншому спадкоємцю, який ці витрати поніс.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального права.

Частиною 1 статті 1232 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Загальні засади та порядок здійснення благодійної діяльності в Україні регулюються Законом України від 5.07.2012 року № 5073-VI «Про благодійну діяльність та благодійні організації» та постановою Кабінету Міністрів України №1222 від 4 серпня 2000 року «Про затвердження Порядку отримання благодійних (добровільних) внесків і пожертв від юридичних та фізичних осіб бюджетними установами і закладами освіти, охорони здоров'я, соціального захисту, культури, науки, спорту та фізичного виховання для потреб їх фінансування».

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» благодійна діяльність добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених цим Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара.

Відповідно до п. 2 Порядку благодійні внески можуть надаватися благодійниками набувачам у грошовій формі для потреб їх фінансування за напрямами видатків, визначеними благодійником, а також як товари, роботи, послуги.

Якщо благодійником конкретні цілі використання коштів не визначено, шляхи спрямування благодійного внеску визначаються керівником установи, закладу - набувачів відповідно до першочергових потреб, пов'язаних виключно з основною діяльністю установи, закладу.

Частина коштів, отриманих як благодійні (добровільні) внески і пожертви від юридичних та фізичних осіб, може спрямовуватися на виплату заробітної плати працівників установ і закладів освіти, охорони здоров'я, соціального захисту, культури, науки,, спорту та фізичного виховання відповідно до кошторисів зазначених установ і закладів з дотриманням вимог Закону України «Про благодійництво та благодійні організації» у разі, коли такий напрям видатків визначений благодійником.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» благодійник - дієздатна фізична особа або юридична особа приватного права (у тому числі благодійна організація), яка добровільно здійснює один чи декілька видів благодійної діяльності.

Зважаючи на те, що внесені позивачем кошти на суму 3 688 гнр. були благодійними внесками до ГБФ «Інтенсивна терапія та реанімація», ст.1 вищевказаного Закону не передбачає одержання благодійником будь-якої компенсації, передбачених законом підстав для стягнення зі спадкоємця ? частки благодійних внесків суд першої інстанції не мав. Понесені позивачем майнові витрати на суму 3 688 грн. мали добровільний характер, не були вимушеними, цивільне законодавство не покладає на спадкоємця обовязку відшкодування сплачених іншим спадкоємцем на власний розсуд благодійних внесків.

Тому оскаржуване судове рішення в частині стягнення ? частки благодійних внесків на суму 1 844 грн. відповідно до п.п. 1, 4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню, у задоволенні вимог про відшкодування 1 844 грн. благодійних внесків слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги про те, що 176, 50 грн. були також благодійними внесками, являються неспроможними, оскільки спростовуються письмовими доказами платіжними чеками про придбання засобів гігієни, антисептиків, тощо (а.с.38).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Даним рішенням апеляційного суду частково задоволена апеляційна скарга, рішення суду першої інстанції в частині стягнення 1 844 грн. скасовано з ухваленням нового про відмову у позові. За результатами розгляду справи судом першої і апеляційної інстанції фактично позовні вимоги задоволено на 1881, 54 грн., що становить 23% від заявлених вимог.

При подачі позову ОСОБА_3 сплатив судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., тому з відповідача на користь ОСОБА_3 слід стягнути 128 грн. 60 коп.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_4 мав сплатити 606, 32 грн. судового збору, проте за його клопотанням з урахуванням його майнового стану (являється інвалідом третьої групи і отримує пенсію у розмірі 1297 грн.) ухвалою судді від 19 травня 2017 року йому відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. Із врахуванням задоволеної частини апеляційної скарги (95%) з ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню 27 грн. 62 коп. судового збору, із ОСОБА_3 на користь держави 578, 70 грн. судового збору.

Вимоги позивача про задоволення його позову у повному обсязі, викладені у запереченнях проти апеляційної скарги, не підлягають задоволенню. У порядку, передбаченому ст. 296 ЦПК України, рішення суду в части ні, яким позивачеві відмовлено у задоволенні позову, ні позивач, ні відповідач не оскаржували, доводів щодо незаконності цієї частини судового рішення не наводили. В зазначеній частині рішення суду набуло законної сили і у відповідності до ст.303 ЦПК України апеляційним судом не переглядалося.

Керуючись ст. ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року по цій справі в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрат на лікування спадкодавця на суму 1844 грн. (одна тисяча вісімсот сорок чотири грн.) і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, у звязку з чим змінити рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 128 грн. 60 коп. (сто двадцять вісім гривень 60 коп.) компенсації судового збору.

Стягнути на користь держави судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції з ОСОБА_3 на суму 578 грн. 70 коп., з ОСОБА_4 27 грн. 62 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції в частині, якою ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову сторонами не оскаржувалося і судом апеляційної інстанції не переглядалося.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: