У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки, заподіяні йому пошкодженням його транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 18 495,12 грн., 450,00 грн. витрат на проведення оцінки транспортного засобу, вирішити питання про судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне.

Так, 03.02.2015 о 18.00 годині в м. Києві на перехресті проспекту Червонозоряному та вул. Деміївській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), під час якої було пошкоджено належний позивачу на праві власності транспортний засіб «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.2015 винним у порушенні Правил дорожнього руху України під час вищезазначеної пригоди було визнано відповідача у справі.

Для визначення вартості спричиненої шкоди та відновлювального ремонту позивачем замовлено звіт про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, за що позивачем сплачено 450,00 грн.

Згідно звіту - вартість відновлювального ремонту визначена в сумі 18 495,12 грн.

Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача під час керування транспортним засобом застрахована не була.

Посилаючись на положення ст.ст.22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.

Також представником позивача подано заяву про забезпечення даного позову, в якій ставиться питання про накладення аркшту на автомобіль НОМЕР_2, шляхом накладення заборони відчуження у будь-який спосіб даного автомобіля, в межах суми позовних вимог.

В обгрунтування поданої заяви представник позивача посилається на те, що ним достовірно встановлено, що такий автомобіль перебуває на даний час у власності відповідача і позивач з урахуванням тривалості не відкшодування завданих збитків відповідачем позивачу обгрунтовано припускає, що в разі задоволення позову його виконання буде неможливим чи утрудненим через реалізацію даного автомобіля відповідачем і відсутністю іншого майна за наявними у позивача даними у відповідача у справі.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом , заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 N9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси позивача, інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, а також вчиняти дії, які унеможливлять розгляд справи у терміни, встановлені процесуальним законом. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення, а також розгляд справи у розумні строки.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Вищенаведені позивачем обґрунтування дають підстави суду прийняти рішення про необхідність негайного вжиття заходів забезпечення позову у наступний спосіб, а саме накладення арешту на траснпортний засіб, який перебуває у власності відповідача шляхом заборони його відчуження.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зауважив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.39)

Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, заяв чи клопотань не направив.

Вищенаведені судом обставини дають підстави стверджувати, що заява є обгрунтованою.

Згідно витягу МВС України фізичній особі з ІПН НОМЕР_3 належить на праві власності автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2.

Керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача, - задовольнити.

Накласти арешт, а саме - заборону відчуження - на автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2, який на праві власності належить ОСОБА_2.

Дані про заявника/позивача/стягувача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 04209, АДРЕСА_1.

Дані про відповідача/боржника: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 03141, АДРЕСА_2.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду підлягає виконанню в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: В.С. Кицюк