Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1542/17
Номер провадження: 2/511/661/17
02 листопада 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді- Теренчук Ж. В.,,
секретаря - Ніколас С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної військовослужбовцем в наслідок протиправних дій,
У серпні 2017 року Луганський зональний відділ Військової служби правопорядку (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди в період проходження війської служби у розмірі 6792,00 (шість тисяч сімсот дев`яносто дві) грн. за пошкодженого відповідачем відео реєстратора та 120грн. за проведення діагностики даного приладу.
В позові вказували, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу за контрактом. На підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 04.06.2016 № 156 йому присвоєно звання солдат та зараховано в списки особового складу частини на посаду водія-електрика 1 відділення командно-штабних машин взводу зв`язку. 11.05.2017 року о 18.00 особовим складом патруля Луганського ЗВ ВСП на залізничній станції в м. Рубіжне солдата ОСОБА_1 , який виконував службові обов`язки по передислокації майна військової частини, було затримано в зв`язку з наявністю зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння та було доставлено до Луганського обласного наркологічного диспансеру для проведення медичного огляду на встановлення факту алкогольного сп`яніння. Солдат ОСОБА_1 поводився зухвало та виявляв неповагу до особового складу патруля, провокуючи на створення конфліктної ситуації. Перебуваючи в диспансері, солдат ОСОБА_1 вступив в конфлікт з сержантом патруля ОСОБА_2 , в якого на бронежилеті був закріплений відео реєстратор Ргоіесі К.-018 інвентарний № 00212001, так намагався зупинити відео фіксацію його протиправних дій. При цьому ОСОБА_3 наніс удар ліктем лівої руки в район грудної клітини сержанта ОСОБА_2 та влучив у відео реєстратор.
При перевірці відео реєстратора, встановлено, що після удару завданого солдатом ОСОБА_1 пристрій вийшов із ладу .
Дані протиправні дії ОСОБА_1 вчинив , перебуваючи в нетверезому стані, що підтверджено результатами проведеного в цей день медичного огляду.
У цей день ОСОБА_1 доставлено до Луганського ЗВ ВСП та де складено протокол про адміністративне затримання, а також протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.
У зв`язку з систематичним порушенням службової та виконавчої дисципліни, а також вчиненням адміністративного правопорушення, на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 було звільнено за службовою невідповідністю.
Неправомірними діями ОСОБА_1 військовій частині заподіяно матеріальну шкоду в зв`язку з пошкодженням майна відео реєстратора Ргоtесt R-01S інвентарний № 00212001 вартістю 6672грн. та його діагностування в розмірі 120 грн.
Оскільки, після звільнення солдата ОСОБА_1 , завдана шкода невідшкодована у розмірі 6792грн, позивач, просили суд стягнути з відповідача на користь Луганського ЗВ ВСП збитки у розмірі 6792грн.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не вказав, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень на позовну заяву до суду не надходило. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, тобто про час та місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином. (а.с.59,60).
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. (а.с.62)
В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» 23.06.95р. N 243/95-ВР (надалі - Постанова ВРУ N 243/95-ВР), яка на теперішній час безпосередньо регулює питання відповідальності військовослужбовців, підстави і порядок їх притягнення до відповідальності закріплено, що відповідно до Конституції України та інших актів законодавства України військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані зобов`язані бережливо ставитися до довірених їм озброєння, техніки та іншого військового майна, вживати заходів до запобігання шкоді.
Суб`єктом майнового правопорушення є громадяни України, які завдали шкоди військовому майну в період проходження військової служби (військових зборів) чи навчання у військовому закладі.
Відповідно до Положення військове майно має спеціальний статус, це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать :всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.
Відповідно до п.4 Положення відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в)причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.
Згідно з п.2 ч.1 Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі-військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших
матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Згідно п. 8 ч. 1 Положення, залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.
Пунктом 13 ч. 3 Положення вказано, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: - умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; - приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; - заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; - дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; - недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Згідно п.16 ст. 4 Положення розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України.Обчислення розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню, провадиться з урахуванням зносу військового майна за встановленими нормами.
Протиправність діяння військовослужбовця може бути підтверджена шляхом проведення службового розслідування, вироком суду або рішенням суду про стягнення коштів.
Відповідно п.31 ст. 4 Положення у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Судом встановлені по справі наступні фактичні обставини.
04.06.2016 року ОСОБА_1 призваний на військову службу за контрактом, отримав звання солдата та був зарахований в списки особового складу частини на посаду водія-електрика 1 відділення командно-штабних машин взводу зв`язку, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 04.06.2016 № 156. ( а.с.35)
В період перебування на військовій службі ОСОБА_1 зобов`язаний був сумлінно виконувати умови військової присяги, Статуту Збройних Сил України та наказів командирів, у разі невиконання або неналежного виконання своїх службових обов`язків міг бути притягнений до адміністративної, матеріальної і кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що 11.05.2017 року о 18.00 особовим складом патруля Луганського ЗВ ВСП на залізничній станції в м. Рубіжне солдата ОСОБА_1 , який виконував службові обов`язки по передислокації майна військової частини, було затримано в зв`язку з наявністю зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння.
Дані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання солдата ОСОБА_1 .ДНСЕ № 000579 від 11.05.2017 року ( а.с. 14)
11.05.2017 року о 19.30 солдата ОСОБА_1 було доставлено до Луганського обласного наркологічного диспансеру (м. Лисичанськ) для проведення медичного огляду на встановлення факту алкогольного сп`яніння.
По результатам медогляду встановлено, що солдат ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з показником спирту в крові 1,31 проміле, що підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння Луганського обласного наркологічного диспансеру від 11.05.2017 № 849. ( а.с.15).
11.05.2017 року на солдата ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення ДНСЕ № 000580 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях, або поява у громадських місцях у п`яному вигляді. ( а.с. 14).
Також згідно результатів службового розслідування, проведеного на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 24.05.2017 № 212, судом встановлено, що під час затримання солдат ОСОБА_1 допустив неправомірні дії щодо військовослужбовця військового патруля ОСОБА_2 , в якого на бронежилеті був закріплений відео реєстратор Ргоіесі К.-018 інвентарний № 00212001, так намагався зупинити відео фіксацію його протиправних дій. При цьому ОСОБА_3 наніс удар ліктем лівої руки в район грудної клітини сержанта ОСОБА_2 та влучив у відео реєстратор, від чого був пошкоджений відео реєстратор Ргоtесt R.-01S інвентарний № 00212001. ( а.с.30-31).
Таким чином у встановленому Положенням порядку протиправність дій військовослужбовця ОСОБА_1 підтверджено службовим розслідуванням, результати якого викладені в акті від 24.05.2017 року.
Також відповідно до меморіального ордеру №16 від 30.04.2017 року вбачається, що даний відео реєстратор перебував на балансі позивача та його вартістьстановить 6672грн. ( а.с.21).
Згідно акту виконаних робіт № 205430 від 13.05.2017 року на проведення діагностики несправності відео реєстратора Ргоtесt R.-01S інвентарний № 00212001 витрачено 120грн.( а.с. 24)
Таким чином розмір заподіяних збитків позивачем підтверджений належними доказами по справі.
Сукупністю всіх доказів по справі підтверджено протиправність та винні дії дій військовослужбовця ОСОБА_1 , наявність прямої дійсної шкоди, заподіяної військовому майну та причинний зв`язок між протиправними діями відповідача та заподіяною шкодою.
На час розгляду справи у суді у зв`язку з систематичним порушенням службової та виконавчої дисципліни, а також вчиненням адміністративного правопорушення, на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 24.05.2017 № 212 на солдата ОСОБА_1 відповідно до пункту и статті 51 та пункту ж статті 59 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення звільнення за службовою невідповідністю .( а.с. 34)
Після звільнення солдата ОСОБА_1 направлено для зарахування на військовий облік до Роздільнянського районного військового комісаріату Одеської області, за місцем мешкання відповідача.
Однак дані обставини не є перешкодою для предявлення до нього позову щодо відшкодування шкоди, заподіяної під час проходження військової служби.
У зв`язку із наведеним суд приходить до переконання, що позовні вимоги Луганський ЗВ ВСП до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Однак позивачем при звернення до суду не сплачував судовий збір, а тому його належить стягнути відповідно до ст. 88 ЦПК України у розмірі 1600,00грн. з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного та ст. 1166 ЦК України, Постановою Верховної Ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» 23.06.95р. N 243/95-ВР, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 217,224-226 ЦПК України, суд
Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування шкоди, заподіяної військовослужбовцем в наслідок протиправних дій, - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 24.11.2005 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, судовий збір у розмірі 1600,00грн. на користь держави.
Реквізити для зарахування до державного бюджету:
отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106,
банк отримувача :Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві,
код банку отримувача: 820019,
код класифікації доходів бюджету: 22030106
У відповідності зі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст.223, 233 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ж. В. Теренчук