АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6858/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2425/17Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Дряниці Ю.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

представника позивача адв. ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання договорів припиненими.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача,мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2007 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» (Банк) був укладений кредитний договір №PLV0GK00000053, за умовами якого Банк зобов'язався надати ОСОБА_4 кредитні кошти на купівлю квартири в розмірі 238000,00 грн. терміном до 31.07.2027 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 31.05.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклав договір іпотеки нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстраційним №4676.

Зазначає, що кредитні кошти сплачувались достроково та станом на 10.11.2015 року вся заборгованість за кредитним договором, у тому числі тіло кредиту, проценти, комісію було погашено. Згідно з розрахунком від 18.06.2007 року йому необхідно було сплатити 239670,51 грн., в т.ч.: по тілу кредиту, по відсотках та винагороді на підставі п.7.1 кредитного договору. Станом на 10.11.2015 року всього сплачено 472084,86 грн., а отже, наявне повне виконання умов договору.

З урахуванням наведеного прохав: визнати припиненим кредитний договір №PLV0GK00000053 від 31.05.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк»; визнати припиненим договір іпотеки від 31.05.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з припиненням основного зобов'язання за кредитним договором від 31.05.2007 року.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено повністю.

Визнано припиненим кредитний договір №PLV0GK00000053 від 31.05.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Визнано припиненим договір іпотеки від 31.052007 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк», посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстраційним №4676 у зв'язку з припиненням основного зобов'язання за кредитним договором від 31.07.2015 року.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в сумі 974,40 гривень, витрати на проведення експертизи в сумі 24798,40 гривень, а всього 25772,80 гривень на користь ОСОБА_4.

З цим рішенням не погодився відповідач, представник якого, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову; вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що суд при постановленні оскаржуваного рішення керувався висновками почеркознавчої та економічної експертизи, хоча, відповідно до вимог ст.147 ЦК України, висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.212 цього Кодексу.

Вказують, що в матеріалах справи містяться допустимі докази на підтвердження того факту, що кредитний договір із ОСОБА_4 було укладено у валюті долар США та позичальник отримував кредит в доларах США, а саме: п.33.2 договору іпотеки № PLV0GK00000053 від 31.05.2007 року; копія заяви про видачу готівки в розмірі 39200,00 дол. США із особистим підписом ОСОБА_4; попередній висновок про можливість кредитного ліміту у валюті долар США за підписом ОСОБА_4;чеки про сплату позичальником заборгованості за період з 2007 року по 2015 рік у валюті дол. США.

При цьому зауважують, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту отримання ОСОБА_4 кредитних коштів у гривні.

Також, зазначають, що за вказаним кредитним договором щомісячний платіж складав 2470,83 грн. та при множенні його на 120 місяців (кількість місяців за період з 31.05.2007 року по 31.05.2027 року) позичальник, при належному виконанні зобовязань, мав сплатити 592999,20 грн. Тобто недоплаченою залишається сума заборгованості в розмірі 100503,44 грн. та, відповідно, страхові платежі, сплачені Банком замість клієнта в розмірі 4480,00 грн.

У поданих до суду апеляційної інстанції запереченнях ОСОБА_4 вказує, що до матеріалів справи взагалі не приєднано доказів надання позивачу кредиту у сумі 47600,00 дол. США, чи то 39200,00 дол. США, як стверджувалось банком.

Стверджує, що доводи відповідача про те, що позивач. підписавши договір іпотеки від 31.05.2007 року, який укладається після кредитного договору, засвідчив тим самим, що отримав кредитні кошти саме в доларах США, суперечить вимогам чинного законодавства.

Зауважує, він сплачував кредитні кошти в гривнях, а після того, як він відмовився у 2014 році підписувати додаткову угоду від 23.06.2014 року до кредитного договору № PLV0GK00000053 від 31.05.2007 року про те, що ОСОБА_4 нібито отримав в кредит кошти в сумі 53891,00 дол. США для придбання автомобіля, при погашенні кредиту в терміналах банку, у нього перестало приймати оплату по договору в гривнях та він був змушений погашати кредит в доларах.

Вказує, що попередній висновок про можливість встановлення кредитного ліміту у валюті долар США, не може слугувати доказом надання кредиту саме в доларах США, а тому, на думку позивача, Банком не надано належних та допустимих доказів надання позичальнику кредиту саме в доларах США.

Також, зазначає, що жодного доказу отримання страхових платежів у сумі 4480,00 грн. саме ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» банком не надано.

З урахуванням наведеного прохав апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 03.08.2017 року залишити без змін.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та прохав її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав, прохав її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.05.2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» (Банк) було укладено кредитний договір №PLV0GK00000053, за умовами якого Банк зобов'язувався надати Позичальнику кредитні кошти на купівлю квартири в розмірі 196000,00 грн. та 42000,00 грн. на сплату страхових платежів, а всього 238000,00 грн. терміном до 31.07.2027 року (т.1, а.с.6-8).

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, 31.05.2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстраційним №4676; кредитні кошти, сплачувались достроково (т.1, а.с.9-11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_4 коштів в іноземній валюті матеріали справи не містять, а тому, оскільки, згідно положень спірного кредитного договору від 31.05.2007 року позивачу було надано кредитні кошти в розмірі 238000,00 грн. та висновком судової економічної експертизи від 30.05.2017 року встановлено, що залишок непогашеного кредиту складає 19410,90 гривень, які ОСОБА_4 сплачені до ухвалення судового рішення, позичальник в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором № PLV0GK00000053 від 31.05.2007 року, відтак, наявні підстави для визнання припиненим кредитного договору №PLV0GK00000053 від 31.05.2007 року та договору іпотеки від 31.052007 року.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про іпотеку»).

З аналізу укладеного 31.05.2007 рокуміж ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» (Банк) кредитного договору №PLV0GK00000053, зокрема, п.7.1 вбачається, що Банк зобовязувався надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу Банку на строк з 31.05.2007 року по 31.05.2027 року включно, у вигляді простої кредитної лінії у розмірі 238000,00 грн. на купівлю квартири у сумі 196000,00 грн., а також у розмірі 42000,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми наданого кредиту щомісяця в період сплати відсотків за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу.

Відповідно до положень даного кредитного договору, позичальнику ОСОБА_4 кредит повинен надаватися в гривнях.

Проте, згідно Висновку №168/169 від 30.05.2017 року судової економічної експертизи, проведеної Полтавським відділенням ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_6, видача позичальнику ОСОБА_4 по кредитному договору від 31.05.2007 року кредитних коштів в сумі 238000,00 грн. документально не підтверджена первинними бухгалтерськими документами (т.3, а.с.1-12).

При цьому, згідно умов договору іпотеки від 31.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» з метою забезпечення виконання зобов'язання Позичальником за кредитним договором №PLV0GK00000053 від 31.05.2007 року, (п.33.2 договору), іпотекою забезпечується виконання зобовязань Іпотекодавця за кредитним договором від 31.05.2007 року №PLV0GK00000053 по поверненню кредиту, наданого у вигляді простої кредитної лінії в сумі 47600 дол. США на строк з 31.05.2007 року по 31.05.2027 року включно. Розмір щомісячного платежу визначено у розмірі не менше 462,42 дол. США (т.1, а.с.9-11).

Договір іпотеки від 31.05.2007 року підписано сторонами.

Окрім того, в матеріалах справи (т.2, а.с.72-76) міститься копія Кредитного договору №PLV0GK00000053 від 31.05.2007 року, де п.7.1.викладнено в іншій редакції, а саме визначено, що кредитні кошти позичальнику мають видаватися шляхом надання готівки через касу Банку на строк з 31.05.2007 року по 31.05.2027 року включно, у вигляді простої кредитної лінії на купівлю квартири у розмірі 39200,00 дол. США.., а також у розмірі 8400,00 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору.

Також, згідно Попереднього висновку про можливість встановлення кредитного ліміту від 30.05.2007 року, сума кредиту вказана в доларах США, а саме: 47600,00 дол. США - загальна сума кредиту, яка співпадає сумою, вказаною в іпотечному договорі від 31.05.2007 року (т.1, а.с.162). Висновком №430 від 30.09.2016 року судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 у двох екземплярах попереднього висновку про можливість встановлення кредитного ліміту від 30.05.2007 року у графі «Підпис клієнта ___ ОСОБА_4О.» виконані ОСОБА_4 (т.1, а.с.221-238).

Окрім того, відповідно до копії Заяви ОСОБА_4 про видачу готівки №1 від 31.05.2007 року за кредитним договором від 31.05.2007 року №PLV0GK00000053 позивачу було визначено про можливість видачі коштів у розмірі 39200,00 дол. США, валюта кредиту ОСОБА_4 не оспорювалась, свою згоду він висловив підписом на заяві (т.1 а.с.157).

Відповідно до копії Платіжного доручення №1 від 31.05.2007 року, ОСОБА_4 отримав від Полтавського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти в сумі 39200,00 дол. США, призначення платежу: «видача кредитних коштів згідно кредитного договору №PLV0GK00000053 від 31.05.2007» (т.1, а.с.210).

Як убачається з копій квитанцій та не заперечується ОСОБА_4, кошти на погашення заборгованості за кредитним договором PLV0GK00000053 від 31.05.2007 року ним вносились в доларах США та для вказаних цілей придбавалась відповідна валюта (т.1, а.с.98-120). Факт сплати позичальником суми кредиту у доларах США також підтверджується Випискою за період з 31.05.2007 року по 19.01.2016 року по рахунку 1456 ОСОБА_4 (т.1, а.с.137-144).

У відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо одання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного колегія судів приходить до висновку, що матеріалами справи в повній мірі, на підставі належних та допустимих доказів, підтверджено факт отримання позичальником ОСОБА_4 грошових коштів саме у валюті долар США, та з вказаним позивач погодився шляхом, зокрема, здійснення платежів за кредитним договором №PLV0GK00000053 від 31.05.2007 року саме в доларах США. Також встановлено, що доказіввидачі ОСОБА_4 кредитних коштів у гривнях (238000,00 грн.) матеріали справи не містять.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На підставі викладеного, оскільки валютою зобовязання за кредитним договором № PLV0GK00000053 від 31.05.2007 року був долар США, стверджувати про повне виконання позичальником ОСОБА_4 своїх зобовязань перед ПАТ КБ «ПриватБанк», як на підставу припинення зобовязань за кредитним договором та договором іпотеки, колегія суддів вважає передчасним.

За змістом п.п.6,7 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу . Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що с уд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1). Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ч.2). Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3). Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (ч.4).

Висновок №168/169 від 30.05.2017 року судової економічної експертизи, виконаний Полтавським відділенням ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_6, яким встановлено, що сума непогашеного кредиту становить 19410,90 грн. (т.3, а.с.2-12) та, відповідно, сплата ОСОБА_4 вказаної суми на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (т.3, а.с.36), колегія суддів до уваги не приймає, оскільки розрахунки, вказані у експертизі, проводились, виходячи з валюти кредиту гривні, що не відповідає обставинам справи.

Окрім того, з матеріалів справи вбачаться, що при проведенні судової економічної експертизи не було враховано страхових платежів, здійснених банком замість клієнта, згідно п.п.2.1.3, 2.2.7 кредитного договору, що підтверджується наявними у матеріалах справи меморіальними ордерами від 29.04.2011року, 30.05.2011 року, 30.05.2011 року, 30.05.2011 року на загальну суму 4480,00грн. та, відповідно, не повернення вказаних коштів позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» (т.2, а.с.211).

З урахуванням вищевикладеного доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» за подачу апеляційної скарги було сплачено 1071,84 грн. (т.3, а.с.48).

Таким чином до стягнення з позивача на користь відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1071,84 грн.

Рішення суду першої інстанції не відповідає в повному обсязі вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 цього Кодексу є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ч.2 ст. 312, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2017 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання договорів припиненими, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1071,84. (одна тисяча сімдесят одна гривня 84 коп.) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ : /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1