Ухвала

Іменем України

30 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Фонду державного майна України про стягнення індексації заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона працювала у Відкритому акціонерному товаристві «Содовий завод» (далі - ВАТ «Содовий завод») з 25 квітня 1975 року по 03 жовтня 2001 року.

У зв'язку з тим, що з 1997 року на підприємстві припинили виплачувати заробітну плату, вона вимушена була звернутися за захистом своїх трудових прав і на підставі посвідчення комісії по трудовим спорам від 10 жовтня 2001 року № 35 з ВАТ «Содовий завод» на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 788,69 грн.

У травні 2016 року зазначена заборгованість була їй виплачена, проте індексація заробітної плати їй виплачена не була.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2016 року з ВАТ «Содовий завод» на її користь було стягнуто індексацію заробітної плати у сумі 3 300,98 грн та середній заробіток у сумі 36 271,08 грн. Виконавчий лист за цим рішенням вона надала ліквідаційній комісії ВАТ «Содовий завод» та він був прийнятий для виконання.

28 грудня 2016 року позивач отримала довідку ліквідатора, в якій зазначено про неможливість виконання рішення суду.

Посилаючись на те, що частка державної власності у ВАТ «Содовий завод» складає 100 %, позивач вважає, що Фонд державного майна України несе субсидіарну відповідальність за невиконання боржником - ВАТ «Содовий завод» зобов'язання за цим судовим рішенням, та просила стягнути з Фонду державного майна України на її користь індексацію заробітної плати у сумі 3 300 грн 98 коп.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року, у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до Фонду державного майна України про стягнення індексації заробітної плати відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що між сторонами в справі не існувало будь-яких зобов'язань, вони не знаходились у трудових відносинах, а тому у відповідача не виникло обов'язку перед працівником щодо виплати сум, належних до виплати підприємством.

Боржник ВАТ «Содовий завод» є акціонерним товариством, яке самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Фонд державного майна України не несе поряд із відповідальністю боржника додаткову (субсидіарну) відповідальність перед ОСОБА_4 на підставі ст. 619 ЦК України. Отже, вимоги ОСОБА_4 про стягнення з відповідача індексації заробітної плати не підлягають задоволенню.

Доводи скарги щодо застосування до даних правовідносин положення ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року, не заслуговують на увагу, оскільки даний Закон регулює правовідносини на стадії виконання рішення суду.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік О.В. Ступак