Провадження № 2-п/344/106/17
У Х В А Л А

24 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення суду від 25 липня 2016 року по цивільній справі №344/7870/16-ц за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням суду від 25 липня 2016 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено, визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 «А» в м. Івано-Франківську та стягнуто з відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про перегляд та скасування вказаного вище заочного рішення суду, посилаючись на те, що він не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, оскільки повістка в судове засідання була надіслана йому за адресою, де він з червня по серпень 2016 року не проживав, у звязку з цим він не був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Крім цього зазначив, що позивачі в своїй позовній заяві необґрунтовано зіслались на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_2 А в м. Івано-Франківськ на підставі договору міни та договору дарування. ОСОБА_4 набула право власності на 1/2 частину вказаного майна згідно з договором дарування від 28.08.2002 року, а позивач ОСОБА_3 набула право власності на 1/2 частину цього майна на підставі договору міни квартир від 28.08.2002 року. Площа вказаної квартири на момент її придбання позивачами становила 57,39кв.м. 08.05.2003 року між ним та ОСОБА_4 було укладено шлюб, після укладення якого вони стали разом проживати, та з ними проживала дочка ОСОБА_4 ОСОБА_3 Від шлюбу 16.07.2003 року у них народився син ОСОБА_5. За час шлюбу за згодою дружини та її дочки на підставі дозвільних документів, ОСОБА_1 за власні кошти було здійснено добудову до спірної квартири, за рахунок чого площа житла була збільшена в два рази до 114,6кв.м. Право власності на новостворений обєкт нерухомості було зареєстровано 01.07.2007 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (по 1/2 частині). Шлюб ніж ним та ОСОБА_2 розірвано 01.06.2011 року, а тому право власності на дану квартиру ОСОБА_2 було зареєстровано під час шлюбу з ОСОБА_1 В звязку з цим вважає, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 А в м. Івано-Франківськ належить йому на праві спільної сумісної власності, а позбавлення права користування даною квартирою, яка являється його власністю є незаконним. З цих підстав просив скасувати заочне рішення суду від 25.07.2016 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник заяву підтримали, просили таку задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 заяву заперечили.

Позивач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак в судове засідання не зявився, про причини неявки він суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

В той же час, відповідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Крім цього, згідно з ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив суд про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що дійсно з 2011 року не проживає в спірному житлі та не навів суду доказів, які в свою чергу мали б істотне значення для правильного вирішення справи. Посилання на те,що 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 А в м. Івано-Франківськ належить йому на праві спільної сумісної власності, належними доказами не підтверджене.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що правових підстав для перегляду та скасування заочного рішення суду від 25 липня 2016 року немає.

Керуючись ст.ст. 228-232, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення суду від 25 липня 2016 року по цивільній справі №344/7870/16-ц за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою що втратила право на користування житловим приміщенням залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Татарінова