Номер провадження: 22-ц/785/6530/17
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

при секретарі Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання неправомірної та скасування постанови про повернення виконавчого документу,-

встановила:

ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Кіптікова І.О. з вимогами про визнання неправомірної та скасування постанови про повернення виконавчого документу (т. 2 а. с. 94-99).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року задоволено скаргу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та визнано неправомірними дії державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Кіптікова І.О. щодо повернення стягувачу по виконавчому провадженню № 52152878 виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси від 15.08.2016 року по цивільній справі про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, шляхом його продажу з публічних торгів, визнано неправомірними дії державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Кіптікова О.І., щодо повернення стягувачу по виконавчому провадженню № 5215822 по примусовому виконанню виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси від 15.08.2016 року по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 5 268,00 гривень.

Зобов'язано Головного державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Кіптікова О.І. скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 08.12.2016 року по виконавчому провадженню № 52152878 щодо примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси від 15.08.2016 року по цивільній справі про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, зобов'язано головного державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Кіптікова О.І. скасувати постанову від 8.12.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу по виконавчому провадженню № 5215822 щодо примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси від 15.08.2016 року по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 5 268,00 гривень.

Зобов'язано Головного державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Кіптікова О.І. відновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси від 15.08.2016 року по цивільній справі про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, та зобов'язано Головного державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Кіптікова О.І. відновити виконавче провадження № 5215822 щодо примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси від 15.08.2016 року по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 5 268,00 гривень (т. 2 а. с. 135-137).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для нового розгляду по суті та вирішення питання за скаргою, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (т. 2 а. с. 139-14).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає,

що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи скаргу ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив із того, що в результаті неправомірних дій головного державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Кіптікова О.І. порушуються права та законні інтереси стягувача ПАТ «Дельта Банк», тривалий час не виконується рішення суду, яке набрало чинності.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За правилами ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області перебували виконавчі листи № 520/10512/13-ц від 15.08.2016 року, видані Київським районним судом м. Одеси про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, а сама: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом його продажу з публічних торгів, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 1802081-USD від 18.02.2008 року в сумі 760 094,90 гривень та стягнення з ОСОБА_2 судового збору у розмірі 5 268,00 гривень (т. 2 а. с. 101-102).

Виконавче провадження за вказаним виконавчим листом щодо звернення стягнення на нерухоме майно відкрито постановою про відкриття виконавчого провадження від 08 вересня 2016 року за номером ВП № 52152878, надано строк для добровільного виконання вимог виконавчих документів 7 днів(т. 2 а. с. 122).

Виконавче провадження за вказаним виконавчим листом щодо стягнення судового збору відкрито постановою про відкриття виконавчого провадження від 08 вересня 2016 року за номером ВП № 52152822, надано строк для добровільного виконання вимог виконавчих документів 7 днів(т. 2 а. с. 129).

Головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції у Одеській області Кіптіковим І.О. 08.12.2016 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу по виконавчим провадженням № 52152878 та № 5215822, на підставі п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У своїй постанові головний державний виконавець посилається на те, що відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно та відомостей з державного реєстру іпотек, майно, на яке рішенням суду звернуто стягнення - квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, є предметом іншого договору іпотеки № 203 від 14.02.2012 року, укладеному між боржником ОСОБА_2 та ПАТ «Ерсте Банк», а тому звернути стягнення на це майно не представляється можливим (т. 2 а. с. 126, 130).

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2014 року скасовано. Позов ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_2 задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 по кредитному договору № 1802081 -USD від 18.02.2008 року в сумі 760 094, 90 гривень, перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 65,3 кв.м., житловою 39,00 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2, та застосовано спосіб реалізації предмету іпотеки, шляхом продажу майна на прилюдних торгах за початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» судовий збір у розмірі 5 268,00 гривень (т. 1 а. с. 209-213).

При розгляді справи, апеляційним судом Одеської області було встановлено, що договір іпотеки, укладений між ОСОБА_7 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про передачу у якості предмету іпотеки квартири під АДРЕСА_1 загальною площею 65,3 кв.м., житловою 39,00 кв.м. у встановленому законом порядку не було визнано не дійсним,а оскільки іпотека зареєстрована заявником 18.02.2008 року, то саме ПАТ «Банк Кредит Дніпро», згідно із Законом України «Про іпотеку», має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що головний державний виконавець Київського відділу ДВС Кіптіков І.О. у своїх постановах від 08.12.2016 року дійшов передчасного висновку про повернення виконавчих документів стягувачу ПАТ «Банк Кредит Дніпро», у зв'язку з наявністю обтяження іпотекою на користь ПАТ «Ерсте Банк». Не здійснив необхідних перевірок, висновки, які викладені у постановах державного виконавця, суперечать рішенню апеляційного суду Одеської області від 16.06.2014 року, оскільки обставини щодо наявності іншого договору іпотеки були предметом дослідження суду при розгляді справи, а тому не можуть бути підставою для відмови у виконанні рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 мав бути залучений до участі у справі в якості зацікавленої особи, не кореспондуються із приписами ч. 1 ст. 386 ЦПК України, відповідно якої скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується, а незалучення ОСОБА_2 до участі у справі не впливає на правильність прийнятого рішення.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесення будь-яким судом, має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції (Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року) створення штучних перешкод для виконання судового рішення є неприпустимим.

За правилами ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що ухвала Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року відповідає вимогам закону і підстав для її скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Заїкін А.П.

Калараш А.А.