Номер справи 220/444/17
Номер провадження № 2/220/243/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняковій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про визнання за ним право власності на ? частину житлового будинку із господарськими спорудами та побудовами, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) в КСП «Родина» Великоновосілківського району Донецької області розміром 5,09 в умовних кадастрових гектарах та житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Заповіту ОСОБА_3 не складав, а тому спадкування здійснювалось за законом. Вказана спадщина була прийнята ним та його матір'ю (дружиною спадкодавця) ОСОБА_2. 24.01.2001 року вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в рівних частках. 16.02.2017 року він звернувся до Великоновосілківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 Проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації на домоволодіння. Зазначене змушує його звернутися до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно після смерті чоловіка вона та її син - позивач по справі ОСОБА_1 прийняли спадщину та отримали в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Дві її доньки спадщину після смерті батька не приймали. Проте заперечувала проти визнання за позивачем права власності на ? частину будинку, оскільки вважає, що всі її троє дітей повинні успадкувати будинок в рівних частках.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, допитавши свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що позивач постійно влаштовує скандали та не пускає її до будинку, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1, виданого Великоновосілківською селищною радою ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.7).

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру щодо заповітів та спадкових договорів вбачається, що заповіт ОСОБА_3 не складався.

Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно наданих суду копії свідоцтва про народження, позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 є батьком та сином (а.с.8).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі технічного паспорту належить житловий будинок з господарськими спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.11-13).

Згідно довідки Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області №01-25-058 від 21.01.2016 р. житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з перенумерацією будинків було змінено на №47, житловий будинок з господарськими будівлями має юридичну адресу: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно довідки Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області № 01-25-059 від 21.01.2016 року, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 збудований у 1958 році числиться за громадянином ОСОБА_3 (а.с.15).

Згідно довідки Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області № 02-28-20504 від 13.03.2017 року, згідно поземельної книги за ОСОБА_3 числиться земельна ділянка площею 0,17 га., з неї 0,15 га., для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,02 га., для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідно до інформаційної довідки з КП «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» №382 від 20.12.2016 року згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано. Станом на 18.02.2016 р. КП «Великоновосілківське РБТІ» виготовлено технічний паспорт за адресою: АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 (а.с.48).

Згідно листа Відділу реєстрації Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області №07-09/443 від 28.03.2017 р., стосовно реєстрації права власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 на ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно на померлу особу не належить до компетенції відділу, в зв'язку з чим позивачу рекомендовано звернутися до суду (а.с.20).

Відповідно до відомостей Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого станом на 18.02.2016 р. Комунальним підприємством «Велконовосілківське районне БТІ», інвентаризаційна справа № 000169, ОСОБА_3 було побудовано у 1958 році житловий будинок (А-1) загальною площею 59,1 м 2 , з якої житлової - 27,6 та допоміжної - 31,5 , прибудова (А'-l) - у 1989 році, літня кухня (Б-1) - у 1972 році, душ (Д-1) - у 1988 році, убиральня (Е-1) - 1988 році, сарай (Ж-1) у 1988 році, сарай (3-1) - у 1988 році, гараж (И-1) - у 1989 році, навіс (Л-1) - у 2006 році, погріб (П-1) - у 1959 році, ганок (а') - у 1989 році, ганок (е) - у 1988 році, ганок (и) - у 1989 році, свердловина (І) - у 1978 році, свердловина (II) - у 1972 році, змощення (III) - у 2006 році, яма вигрібна (IV) - у 1989 році, колодязь (К) - у 1958 році, ворота (№2) - у 1972 році, огорожа (№3) - у 1988 році, ворота (№4) - у 2006 році, огорожа (№5) - у 2014 році. (а.с.11-13).

Згідно Довідки щодо показників на житловий будинок АДРЕСА_1 від 07.12.2016 року, складеної КП «Великоновосілківське РБТІ», самочинного будівництва не має.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді зазначеного нерухомого майна.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №13537618 після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа 24.01.2001 р. нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори, номер у спадковому реєстрі 1219826 номер справи у нотаріуса 49 (а.с.45).

Як вбачається з наданої суду копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3, заведена за №49/2001 р. на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину поданої ОСОБА_2, ОСОБА_1, які отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 5,09 в умовно кадастрових гектарах в рівних частинах кожний (а.с.31-52).

Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3 в зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу на будинок (а.с.10).

Отже, судом встановлено, що сторони прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 Інші спадкоємці спадщину не приймали.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Відповідно до зазначеної Інструкції реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Об'єктами реєстрації були будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером на вулиці, провулку, площі.

Зазначені вище нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, у відповідності з діючим на момент смерті спадкодавця законодавством, прийняв спадщину у встановлені законодавством України строки, однак отримати свідоцтво про право на спадщину він позбавлений можливості у зв'язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина