Справа № 183/1738/17
№ 2/183/1724/17
04 липня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки від суми несплачених аліментів,
У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Матеріали справи свідчать, що 05 листопада 2013 року народився ОСОБА_3, батьком якого є ОСОБА_2, матір`ю ОСОБА_1.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2015 року у справі № 183/3998/15, окрім іншого присуджено стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 30 червня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду 06 серпня 2015 року видано виконавчий лист.

З урахуванням розрахунку Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № В8/2157 від 23 березня 2017 року, заборгованість по аліментах відповідача перед позивачем за період з 30 червня 2015 року та станом на 01 березня 2017 року становить 14023,33 грн. З розрахунку вбачається, що аліменти позивачем жодного разу не сплачено.

Вирішуючи питання про стягнення пені, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Позивачем у відповідності до зазначеної норми закону обчислена пеня із наявної суми заборгованості. При цьому, суд враховує, що саме з вини відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів на дитину, що підтверджено наданим суду розрахунком заборгованості, попередження державного виконавця про необхідність погашення заборгованості, відсутністю доказів на підтвердження відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості, а тому, відповідно до вимог ст. 196 СК України позивач має право на отримання неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

При цьому, право, передбачене ст. 196 СК України, не пов'язується з дотриманням норм ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки платник аліментів отримав рішення суду про стягнення аліментів, тож був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти і свідомо ухилявся від їх сплати, не навівши суду доказів на підтвердження об'єктивних перешкод для своєчасної сплати аліментів. При цьому, відповідачем не доведено той факт, що несплата аліментів була наслідком тяжкої хвороби, іншої незалежної від нього обставини, доказів того, що заборгованість по аліментам виникла не з вини відповідача, останній суду не надав.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню.

Перевіривши розрахунок суми пені, наданий позивачем, суд виходить з наступного.

При розрахунку пені позивач нараховувала 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у кожному році.

Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість.

З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість кожного року, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення.

Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

За таких обставин, розмір пені за кожен місяць несплачених аліментних зобов`язань по сплаті заборгованості, яка починається з червня 2015 року по термін, вказаний в довідці, нараховується у відповідності до періодів:

липень 2015 року 01 березня 2017 року = 182 + 366 + 60 = 608 днів;

серпень 2015 року 01 березня 2017 року = 152 + 366 + 60 = 578 днів;

вересень 2015 року 01 березня 2017 року = 121 + 366 + 60 = 547 днів;

жовтень 2015 року 01 березня 2017 року = 91 + 366 + 60 = 517 днів;

листопад 2015 року 01 березня 2017 року = 60 + 366 + 60 = 486 днів;

грудень 2015 року 01 березня 2017 року = 30 + 366 + 60 = 456 днів;

січень 2016 року 01 березня 2017 року = 366 + 60 = 426 днів;

лютий 2016 року 01 березня 2017 року = 334 + 60 = 394 днів;

березень 2016 року 01 березня 2017 року = 305 + 60 = 365 днів;

квітень 2016 року 01 березня 2017 року = 274 + 60 = 334 днів;

травень 2016 року 01 березня 2017 року = 244 + 60 = 304 днів;

червень 2016 року 01 березня 2017 року = 213 + 60 = 273 днів;

липень 2016 року 01 березня 2017 року = 183 + 60 = 243 днів;

серпень 2016 року 01 березня 2017 року = 152 + 60 = 212 днів;

вересень 2016 року 01 березня 2017 року = 121 + 60 = 181 днів;

жовтень 2016 року 01 березня 2017 року = 91 + 60 = 151 днів;

листопад 2016 року 01 березня 2017 року = 60 + 60 = 120 днів;

грудень 2016 року 01 березня 2017 року = 30 + 60 = 90 днів;

січень 2017 року 01 березня 2017 року = 60 днів;

лютий 2017 - 01 березня 2017 року = 29 днів.

З урахуванням вказаних періодів, загальний розмір пені становить 40503,85 грн., з розрахунку - 23,33*1%*608 + 700*1%*578 + 700*1%*547 + 700*1%*517 + 700*1%*486 + 700*1%*456 + 700*1%* 426 + 700*1%*394 + 700*1%*365 + 700*1%*334 + 700*1%*304 + 700*1%*273 + 700*1%*243 + 700*1%*212 + 700*1%*181 + 700*1%*151 + 700*1%*120 + 700*1%*90 + 700*1%*60 + 700*1%*29 (141,85 + 4046 + 3829 + 3619 + 3402 + 3192 + 2982 + 2758 + 2555 + 2338 + 2128 + 1911 + 1701 + 1484 + 1267 + 1057 + 840 + 630 + 420 + 203).

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ст.11 ЦПК України, враховуючи, що сума пені розрахована судом є більшою за ту, яку просить стягнути позивач з відповідача, суд вважає задовольнити позовні вимоги в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в межах заявлених позовних вимог у сумі 39382,55грн.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості, суд виходить з наступного.

За ст.194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом.

Так, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по несплаченим аліментам в силу того, що означена заборгованість виникла під час примусового виконання рішення суду у справі № 183/3998/15, повинна стягуватись виконавчою службою в порядку виконання судового рішення у справі № 183/3998/15 і ухвалення судом нового рішення про стягнення наведеної заборгованості зі сплати аліментів за правилами ст.194 СК України призведе до повторного (подвійного) стягнення аліментів, що в силу положень ст.61 Конституції України є неприпустимим.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки від суми несплачених аліментівзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2) неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 30 червня 2015 року по 28 лютого 2017 року у розмірі 39382 (тридцять дев`ять тисяч триста вісімдесят дві) грн. 55 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.О.Парфьонов