Головуючий суду 1 інстанції - Боронін Д.Б.
Доповідач - Карташов О.Ю.
Провадження № 22ц/782/457/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Яресько А.В.

за участю секретаря Коротенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу

за апеляційною скаргою

Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області

на рішення

Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 травня 2017 року

за позовом

ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 травня 2017 року вирішено позовні вимоги ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Акт Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області за формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), який стався з ОСОБА_3 в період проходження служби у званні сержанта міліції на посаді молодшого інспектора автослужби групи матеріального забезпечення батальйону ПСМОП «Луганськ-1» ГУМВС України у Луганській області.

Визнати протиправним та скасувати Акт Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області за формою НТ* від 01.09.2016 № 13/111/30-2016 про нещасний випадок невиробничого характеру, за висновком якого нещасний випадок з ОСОБА_3 трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Луганській області скласти акт за формою Н-1* за фактом нещасного випадку, внаслідок якого ОСОБА_3, отримав тілесні ушкодження, за висновками якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов'язаний з виконанням службових обов'язків, та взяти означений випадок на облік.

Стягнути з Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області на користь ОСОБА_3, суму судових витрат в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі представник Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі.

У судовому засіданні Матусевич Р.М., представник відповідача Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, доводи апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_5, представник позивача ОСОБА_3, доводи апеляційної скарги не визнав, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування зазначив, що він проходив службу у званні сержанта міліції на посаді молодшого інспектора авто служби групи матеріального забезпечення батальйону ПСМОП «Луганськ-1» ГУМВС України у Луганській області. 06.11.2015 року його було звільнено з органів внутрішніх справ та відразу з 07.11.2015 року було прийнято на службу до Національної поліції України.

Перебуваючи на службі в розташуванні батальйону ПСМОП «Луганськ-1» позивач 12.06.2016 отримав від командира батальйону ПСМОП «Луганськ-1» ОСОБА_6, усний наказ про підготовку БРДМ-2 до виїзду на блокпост. Під час технічного обслуговування БРДМ-2 у наслідок падіння з цього БРДМ-2 на асфальт ОСОБА_3 отримав травму, а саме закритий перелом лівої п'яткової кістки та гемартроз гомілкового суглобу. Товариші по службі допомогли йому дістатися до приміщення на руках, де фельдшер їхнього батальйону ОСОБА_7 надав першу медичну допомогу. За медичною допомогою до лікарні він відразу не звернувся, вважаючи, що отримана ним травма є незначною, тим більше фельдшером було надано першу медичну допомогу (поставив лангету).

15.06.2015 через погіршення стану здоров'я (все сильніше боліла нога) він звернувся за медичною допомогою до КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня», де йому і було поставлено вищевказаний діагноз. При чому, в його карті травматологічного хворого було записано, що він, нібито, отримав травму 08.06.2015 о 12-00 год., хоча він казав лікарю про те, коли насправді ним було отримано травму.

Повернувся ОСОБА_3 на службу через три місяці після отриманої травми і дізнався, що розслідування щодо його нещасного випадку ніхто не проводить, хоча, перебуваючи в госпіталі на лікуванні він дзвонив комбату і вимагав проведення розслідування нещасного випадку. Це змусило позивача подзвонити на гарячу лінію МВС та повідомити про ситуацію, що склалася, і тільки після його повідомлення на гарячу лінію вже у 2016 році було розпочато відповідачем розслідування щодо отриманої ним 12.06.2015 травми під час проходження служби.

При цьому, було складено Акт формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), за висновком якого нещасний випадок з ним трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, а вже 01.09.2016 Головою Ліквідаційної комісії ГУМВСУ у Луганській області полковником міліції Коміссаровим С.А. було затверджено Акт № 13/111/30-2016 про нещасний випадок невиробничого характеру Форми НТ*, за висновком якого також нещасний випадок з позивачем трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків. Однак ОСОБА_3, як потерпілому, так і не було надано Акт формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) для ознайомлення, а було надано тільки Акт формою НТ*, який він отримав приблизно 5-6 вересня.

Отримавши на руки Акт за формою НТ*, він виявив, що цей Акт є протиправним, і його необхідно скасувати, а також він вважає, що і Акт за формою Н-5* є протиправним і його теж необхідно скасувати, у зв'язку із тим, що вказані акти були складені на підставі неправильних даних, зокрема про дату та час нещасного випадку, який стався з позивачем, оскільки він приїхав на поїзді з відпустки до м. Рубіжне 8 червня 2015 року тільки біля 15 години, а в розташування частини прибув біля 16 год. 30 хв. Таким чином, фізично нещадний випадок не міг статися з ним о 12 год. 08.06.2016 у розташуванні частини.

Звідки взялися неправдиві дані про дату та час нещасного випадку у картці травматологічного хворого позивач не знає, бо коли 15.06.2015 він звернувся до лікаря у травмпункт, то називав дійсну дату нещасного випадку - 12.06.2015, але лікар не звернув на це уваги. ОСОБА_3 вважає, що у картці травматологічного хворого спеціально було записано дату 08.06.2015 за домовленістю з його керівництвом, щоб в подальшому використовувати цю недостовірну інформацію при складенні актів. Більш того, у самій картці травматологічного хворого датою її заповнення вказане 16.06.2015, хоча позивач звернувся до лікаря 15.06.2015, що вказано в самій картці - це також вказує на внесення неправдивої інформації у цей документ. При складанні актів також не в повній мірі були з'ясовані обставини справи, бо не допитувалася значна частина свідків, зокрема фельдшер частини - ОСОБА_7, який був присутнім під час отримання ОСОБА_3 тілесного ушкодження, і який особисто безпосередньо надавав йому першу медичну допомогу, а також не допитувалися інші особи, які проходили з ним службу, і які були також присутні при нещасному випадку.

Відповідно до Наказу МВС України від 27.12.2002 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» за підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, висновки якого безпосередньо впливають на права та обов'язки працівника у сфері трудових правовідносин, охорони праці та відносин соціального захисту внаслідок нещасного випадку. У зв'язку з цим позивач просить визнати протиправними та скасувати Акт Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області за формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), який стався з ним, ОСОБА_3, в період проходження служби у званні сержанта міліції на посаді молодшого інспектора авто служби групи матеріального забезпечення батальйону ПСМОП «Луганськ-1» ГУМВС України у Луганській області, а також Акт від 01.09.2016 № 13/111/30-2016 Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, за висновком якого нещасний випадок з ним, ОСОБА_3, трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Вважає, що відповідач зобов'язаний скласти акт за формою Н-1* за фактом нещасного випадку, внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження, за висновками якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов'язаний з виконанням службових обов'язків, та взяти означений випадок на облік.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно із копією трудової книжки на ім'я ОСОБА_3 серії БТ-ІІ № 1769364, позивач з 05.12.2014 року по 06.11.2015 року проходив службу в органи внутрішніх справ України в ГУ МВС України в Луганській області, а з 07.11.2015 року був прийнятий на службу до Національної поліції України.

Відповідно до копії картки травматологічного хворого від 16.06.2015 року, виданої КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня», ОСОБА_3, який працює інспектором по автотранспорту в «Луганськ-1», 15 червня 2015 року о 19 год. 50 хв. звернувся до лікарні і йому був поставлений діагноз у вигляді закритого перелому лівої п'яткової кістки, гемартроз гомілковостопного суглоба. Травму він отримав під час проходження служби шляхом невдалого стрибка зі сходів БРДМ висотою 0,5 м. Дата та час отримання травми зазначено - 08.06.2015 о 12.00 год.

4 серпня 2016 року ОСОБА_3 була подана заява голові Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Луганській області, начальнику управління полковнику поліції Коміссарову С.А., в якій він просив провести службове розслідування за фактом його травмування 16.06.2015 року під час проходження служби у БПСМОП «Луганськ-1» ГУ МВС України у Луганській області.

Згідно з копією наказу № 52 від 10.08.2016 року, виданого головою Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Луганській області начальником управління полковником поліції Коміссаровим С.А., на виконання вимог наказу МВС України від 27.12.2002 року «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», з метою встановлення обставин і причин, що призвели до нещасного випадку, який стався 16.06.2015 року із міліціонером БПСМОП «Луганськ-1» ГУМВС України у Луганській області сержантом міліції ОСОБА_3, було вирішено провести розслідування події комісією та з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку.

Відповідно до копії Акту № 13/111/30-2016 про нещасний випадок невиробничого характеру від 01.09.2016 року, було проведене розслідування щодо молодшого інспектора автослужби групи матеріального забезпечення батальйону ПСМОП «Луганськ-1» ГУМВС України у Луганській області сержанта міліції ОСОБА_3, який 08 червня 2015 року о 12 годині 00 хвилин отримав травму від нещасного випадку в розташуванні БПСМОП «Луганськ-1» ГУМВС України у Луганській області.

Актом було встановлено, що 08.06.2015 о 12.00 год. під час перебування на території розташування БПСМОП «Луганськ-1» у м. Сєвєродонецьк у результаті невдалого стрибка зі сходів БРДМ сержант міліції ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої п'яткової кістки. Гемартроз гомілковостопного суглоба.

У ході перевірки встановлено, що відповідно до наказу ГУМВС України у Луганській області від 03.06.2015 № 184 о/с сержант міліції ОСОБА_3 знаходився у відпустці за сімейними обставинами у період з 30.05.2015 по 08.06.2015.

У наданих в ході розслідування поясненнях ОСОБА_3 вказав, що 08.06.2015 приблизно о 16.30 год. він повернувся з відпустки у зв'язку з тим, що прописаний в іншій області України, та щоб не запізнитись на службу прийняв рішення прибути раніше. Також зі слів ОСОБА_3 зазначену травму він отримав 12.06.2015, після того як командир БПСМОП «Луганськ-1» ОСОБА_6 надав йому вказівку підготувати БРДМ-2 до виїзду на блокпост, під час технічного обслуговування якого він отримав травму, у наслідок падіння з БРДМ-2 на асфальт. Про зазначену травму ОСОБА_3 керівництву БПСМОП «Луганськ-1» не доповів через те, що з його слів він вважав що керівництво батальйону було обізнано щодо його травми, та через його неможливість самостійно пересуватись через отриману травму. За медичною допомогою ОСОБА_3 не звернувся відразу після травмування через те, що він вважав що отримана ним травма незначна, але 15.06.2015 після погіршення стану здоров'я він звернувся за медичною допомогою до КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня». Також ОСОБА_3 вказав, що дату і час травми, зазначені у картці травматологічного хворого КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» від 16.06.2015 він вважає такою, що не відповідає дійсності, та впевнений що отримав зазначену травму 12.06.2015. Але ніяких документальних підтверджень цьому не надав.

Вищевказані обставини отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень підтверджує своїми поясненнями інспектор БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області лейтенант поліції ОСОБА_9 на момент отримання травми ОСОБА_3 - інспектор з озброєння БПСМОП «Луганськ-1» ГУМВСУ.

Також під час проведення розслідування надав пояснення помічник командира БПСПОП «Луганськ-1» старший лейтенант поліції ОСОБА_10 на момент отримання травми ОСОБА_3 - помічник командира батальйону з матеріального забезпечення БПСМОП «Луганськ-1» ГУМВСУ, у яких зазначив, що 08.06.2015 ОСОБА_3 до будь-яких робіт не долучався, та що про отримання травми ОСОБА_3 він дізнався 10.06.2016 коли на питання щодо стану здоров'я ОСОБА_3, останній відповів йому, що все добре та що фельдшер батальйону ОСОБА_7 йому вже допоміг. Також ОСОБА_10 зазначив, що на той момент ОСОБА_3 йому повідомив, що травму він отримав 08.06.2015.

Отримати пояснення від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на теперішній час немає можливості, через те що їх було звільнено з Національної поліції України, після чого вони уїхали за місцем мешкання до інших областей України.

На лікуванні ОСОБА_3 перебував з 24.06.2015 до 13.10.2015. Документальних підтверджень отримання вищезазначеної травми, ОСОБА_3 12.06.2016 немає. Після лікування йому було встановлено діагноз: «закритий перелом лівої п'яткової кістки. Гемартроз гомілковостопного суглоба». Також, у картці травматологічного хворого КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» від 16.06.2015 ОСОБА_3 було вказано звернутись для подальшого лікування до поліклініки за місцем мешкання або роботи для подальшого лікування, але ОСОБА_3 проігнорував вказівку та звернувся до лікарні лише 24.06.2015.

Таким чином, не повідомивши керівництво БПСМОП «Луганськ-1» ГУМВСУ щодо отримання травми та не звернувшись негайно за медичною допомогою до сектору медичного забезпечення ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_3 порушив вимоги наказу МВС від 27.12.2002 № 1346, у результаті чого ОСОБА_3 міг посилити отриману травму.

Висновком комісії було те, що порушень вимог нормативних актів, наказів і вказівок МВС України, ГУМВС України у Луганській області з питань безпеки життєдіяльності співробітників ОВС з боку потерпілого та посадових осіб ГУМВС у Луганській області, які могли призвести до нещасного випадку із сержантом міліції ОСОБА_3, допущено не було. Тому нещасний випадок слід вважати таким, що стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Аналогічні обставини були також викладені в Акті за формою Н-5 від 26.08.2016, який був складений комісією, що була призначена за наказом голови Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Луганській області. Згідно із вказаним актом уповноваженою комісією було зроблено висновок про те, що порушень вимог нормативних актів, наказів і вказівок МВС України, ГУМВС України у Луганській області з питань безпеки життєдіяльності співробітників ОВС з боку потерпілого та посадових осіб ГУМВС у Луганській області, які могли призвести до нещасного випадку із сержантом міліції ОСОБА_3, допущено не було. Тому нещасний випадок слід вважати таким, що стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, а за результатами розслідування слід скласти акт за формою НТ.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, виходив з обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_3

Згідно із п. 2.1, 2.2, 2.4 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346 із змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1346), розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

За результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, прийшов до вірного висновку, що не відповідають дійсності та є протиправними по відношенню до позивача ті висновки, які викладені в Акті Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області за формою Н-5 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), який стався з ОСОБА_3 в період проходження служби, а також в Акті Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області за формою НТ від 01.09.2016 № 13/111/30-2016.

Такий висновок, суд обґрунтував на підставі всебічно, повно і об'єктивно досліджених доказів.

Зокрема, показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_7 підтверджується, що ОСОБА_3 прибув в м. Рубіжне на поїзді з відпустки лише 08.06.2015 року приблизно о 15 год., також, показаннями останніх та свідка ОСОБА_9 підтверджується, що 12 червня 2015 року ОСОБА_3 за наказом командира БПСМОП «Луганськ-1» ОСОБА_6 почав готувати до виїзду БРДМ-2. Під час технічного обслуговування БРДМ-2, 12 червня 2015 року ОСОБА_3 впав з БРДМ, після чого фельдшер ОСОБА_7 надав медичну допомогу ОСОБА_3 15 червня 2015 року ОСОБА_3 та фельдшер ОСОБА_7 поїхали до лікарні з приводу травми ОСОБА_3

Разом з тим, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, суд першої інстанції правильно критично оцінив показання свідка ОСОБА_10, останній не був безпосереднім очевидцем обставин за яких позивач отримав травму.

Також, суд надав належну оцінку іншим доказам на які посилався представник відповідача, а саме, що наявність запису від 08.06.2015 року про травму ОСОБА_3 в журналі обліку хворих співробітників БПСПОП «Луганськ-1», а також наявність аналогічного запису в картці травматологічного хворого є недостовірними, адже по-перше дата таких записів не відповідає показанням свідків, по-друге в журналі обліку видачі медичних препаратів БПСПОП «Луганськ-1» відсутні записи від 08.06.2015 року про видачу будь-яких джгутів, лангетів, гіпсових матеріалів, тощо для лікування травми ОСОБА_3, а по-третє згідно із показаннями фельдшера ОСОБА_7, який за своїми обов'язками мав би вносити записи до журналу обліку хворих, журнал реєстрації хворих він вів, проте в 2015 році стан ведення цих журналів був неналежним, туди вносилися не всі записи. Вказаний журнал він не передав належним чином під час переведення на іншу посаду, адже від нього ніхто цього не вимагав, обхідного листа щодо журналів він не підписував.

З огляду на наведене, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах заявлених в суді першої інстанції позовних вимог та в межах апеляційного оскарження на підставі доказів наданих сторонами, які відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 319 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області - відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді: