Справа № 303/1909/17
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача), суддів: Бисаги Т.Ю. і ОСОБА_1, при секретарі: Терпай С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 червня 2017 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби та Хустського районного відділу державної виконавчої служби, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, Мукачівська ОДПІ, Мукачівське обєднане управління ПФУ в Закарпатській області, ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_4, ПАТ КБ «ПриватБанк» і АТ «Індустріально-експортний банк» філії «Закарпатська дирекція», про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02 червня 2017 р. у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (надалі Товариство) відмовлено.

Товариство просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує, що заставодержатель має переважне право на задоволення своїх вимог про стягнення заборгованості з боржника шляхом звернення стягнення на предмет застави. Зазначає, що існуючий арешт на предмет іпотеки унеможливлює реалізацію Товариством своїх законних прав як іпотекодержателя. Указує, що позов предявлений до належних відповідачів, із залученням до розгляду цієї справи всіх осіб, на права та обовязки яких може вплинути рішення суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов предявлено до неналежних відповідачів у справі.

При цьому було встановлено, що 02.10.2006 р. між АКБ «Райфайзенбанк Україна» (надалі Банк), правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ML-801/054/2006 (а.с.6-9). У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком, правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки від 02.10.2006 р. (а.с.10-13), відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться у м. Мукачеві, площа Кирила та ОСОБА_1 (ОСОБА_1), 27/14. У подальшому, відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2009 р. (а.с.14-15), позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 і ОСОБА_5 було задоволено та звернуто стягнення на квартиру, яка належить ОСОБА_6 і знаходиться за адресою: м. Мукачево, площа Кирила та ОСОБА_1 (ОСОБА_1), 27/14. Також встановлено, що 26.11.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» і Товариством було укладено договір відступлення права вимоги № б/н (а.с.19-20).

Як видно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 81306090 від 27.02.2017 р. (а.с.16-17), власником квартири, що знаходиться за адресою: м. Мукачево, площа Кирила та ОСОБА_1 (ОСОБА_1), 27/14, є ОСОБА_2 Згідно з цією довідкою і постановами державного виконавця на все майно, що належить ОСОБА_2, накладені арешти, а саме: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44611428 від 07.10.2014 р. (а.с.31), де стягувачем є Мукачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 39311133 від 03.10.2013 р. (а.с.32), де стягувачем є Мукачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області; постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 5013046 від 11.10.2007 р. (а.с.33-33), де стягувачем є ВАТ КБ «Надра»; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 200427 від 13.02.2008 р., де стягувачами є ОСОБА_3, АТ «Індустріально-експортний банк», ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.35); постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 22303101 від 03.02.2011 р. (а.с.36), де стягувачем є ОСОБА_4

Також у матеріалах справи містяться пояснення Мукачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (а.с.44-47) про те, що станом на вересень 2015 р. ОСОБА_2 погасила заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду за виконавчими провадженнями.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін, із таких мотивів.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність повно зясованим обставинам справи, нормам матеріального права та належно оціненим доказам.

Довід Товариства про те, що позов предявлений до належних відповідачів, не заслуговує на увагу як суперечний обставинам справи, письмовим доказам і нормам матеріального права.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 03.06.2016 р., № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

За загальним процесуальним правилом суд має сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість незалучення кого-небудь з них до розгляду справи як і залучення в неналежному статусі позбавляє їх цієї можливості.

Суд першої інстанції правильно встановив цю обставину (неналежний субєктний склад учасників) і відмовив у задоволенні позову.

Твердження Товариства про те, що до участі в справі були залучені всі особи, на права та обовязки яких могло вплинути рішення, не відповідає обставинам справи та нормам процесуального права, оскільки особи, які мали б бути відповідачами, вказані як треті особи без самостійних вимог, а відповідний орган державної виконавчої служби, який може бути залучений як третя особа без самостійних вимог, має статус відповідача.

Довід апеляційної скарги щодо існуючого арешту на предмет іпотеки, який унеможливлює реалізацію Товариством своїх законних прав як іпотеко держателя, не береться до уваги, оскільки стосується суті спірних правовідносин, але через те, що позов предявлено до неналежних відповідачів, не може бути обєктом детального правового аналізу та спростовування.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позову через відсутність належного субєктного складу учасників процесу та ухвалив законне й обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу товариства обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

2. Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 червня 2017 року залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: