Справа № 761/3479/17
Провадження № 2/761/3547/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач), в якому просила: скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» зазначене у наказі № 42/2 від 01.06.2016 року, в частині затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» () по перерахуванню коштів на рахунки позивача на загальну суму 253 309,74 грн.; зобов'язати відповідача провести відшкодування коштів, які обліковуються на поточному рахунку № НОМЕР_2 у сумі 200 000 грн. в ПАТ «Банк Михайлівський», які належать позивачу.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 19.05.2016 року на поточний рахунок позивача, який відкрито в ПАТ «Банк Михайлівський» надійшли грошові кошти у розмірі 253 309,74 грн. від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», що підтверджується Довідкою про стан рахунку № НОМЕР_2 від 31.08.2016 року.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осібприйнято рішення від 23.05.2016 року № 812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

На час введення в банк тимчасової адміністрації позивач на поточному рахунку в банку мала кошти, які відповідно до частини 1 статті 26, пункту 3 частини 2 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у граничному розмірі відшкодування коштів 200 000 грн. та підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Фонду.

Позивачу у встановлені законом терміни після розпочатої процедури ліквідації гарантована сума виплачена не була, у зв»язку з чим, ним на адресу уповноваженої особи Фонду було скеровано заяву із вимогою про включення до Переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми. Між тим, відповідачем повідомлено позивача, про те, що зарахування 19.05.2016 року коштів на рахунок позивача № НОМЕР_2 з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» № НОМЕР_3 в сумі - 3309,74 грн. та в сумі - 250 000 грн. є нікчемним.

Таке рішення про нікчемність правочину викладено у наказі від 01.06.2016 року № 42/2 «Про затвердження висновків комісії та перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. При цьому, при винесені вказаного рішення уповноважена особа керувалась п.7-9 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В той же час, укладений між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договір про перерахування коштів, так і договір банківського рахунку із банком недійсним чи нікчемним визнано не було, а договір між позивачем та товариством, що був підставою для перерахування коштів, не стосувався жодним чином прав чи інтересів банку та відповідає чинному законодавства, а тому оскаржуване рішення відповідача підлягає скасуванню у відповідності до вимог ст..ст.202, 228, 319,1074 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, будучи повідомленим належним чином, свого представника у судове засідання не направив, про причини його неявки суд не повідомив, письмових заперечень до початку розгляду справи по суті до суду не направив.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача та за вимогами ст.ст. 169, 224 ЦПК України провести розгляд справи у заочному порядку.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банку та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

29.01.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладений договір № 980-053-000001287 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний», за умовами якого Банк по ініціативі Клієнта відкриває на його поточне ім'я поточний рахунок № НОМЕР_2 в гривні. (а. с. 13).

29.04.2016 року між ОСОБА_1 (Сторона-1 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (Сторона-2) укладено договір № 980-053-000230976, тип договору «Капітал+» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно). Згідно умов договору Сторона-1 передає Стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а Сторона-2 зобов'язується повернути кошти Стороні-1 та виплатити проценти. Згідно п. 1.2. договору Сторона-2 сплачує проценти і повертає кошти Стороні-1 у безготівковій формі на рахунок Сторони-1 № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Михайлівський», Код Банку 380935.

Згідно довідки про стан рахунку від 31.08.2016 року № ЗГ1/1617 19.05.2016 року на рахунок позивача № НОМЕР_2 у ПАТ «Банк Михайлівський» ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» перерахувало кошти на загальну суму 253 309,74 грн. (а. с. 11).

В подальшому, на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 року до 22.06.2016 року.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Ю.П. строком на два роки з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24.01.2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду Волкову О.Ю. з 25.01.2017 року визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

20.07.2016 року позивач звернулася на адресу відповідача із заявою, в якій просила включити її до переліку вкладників (а. с. 14).

За результатами розгляду вказаного звернення, Уповноваженою особою на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» повідомлено позивача про те, що на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України та статті 37, пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на загальну суму 253 309,74 грн. є нікчемним (а. с. 12)

При цьому, оскаржуваним у цій справі рішенням відповідача в частині захисту інтересів позивача, що оформлено наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 року за №42/2, затверджено результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними (а.с.18). Вказаним наказом встановлено нікчемність правочинів з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів на рахунки - 12 160 фізичних осіб.

Пунктами 1.24, 1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року № 2346-III (надалі - Закон № 2346-III) визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про стан рахунку позивача, 19 травня 2016 року за двома платіжними дорученнями ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зі свого рахунку № НОМЕР_4, відкритому в ПАТ «Банк Михайлівський» на рахунок позивача № НОМЕР_2, відкритому в ПАТ «Банк Михайлівський», здійснив перерахунок коштів у розмірі 3 309,74 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-053-000230976 від 29.04.2016 року» та у розмірі 250 000 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-053-000230976 від 29.04.2016»

Таким чином, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року відповідними платіжними дорученнями зі свого розрахункового рахунку, який відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», ініціював переказ коштів на повернення позик та сплату процентів позивачу на підставі відповідного договору, укладеного між ними.

В п.3 ч.1 ст.2 Закону N 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року N 4452-VI (надалі - Закон № 4452-VI) Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 26 цього ж Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону N 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Частинами 2, 4 ст. 38 Закону N 4452-VI встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Згідно п.7-9 ч. 3 ст. 38 вищевказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Саме в порушення вимог п.7-9 ч.3 ст.38 вказаного Закону, на думку відповідача, було укладено правочин по перерахуванню коштів на рахунок позивача від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр»

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що договір № 980-053-000230976 від 29.04.2016 року був укладений між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та позивачем, а відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на умовах цього договору, тобто до введення в банку тимчасової адміністрації.

Укладення вказаного договору і перерахування коштів в загальній сумі понад - 253 тис.грн. є правочином, який спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків виключно вказаного товариства та позивача. Між тим, ПАТ «Банк Михайлівський» у даних правовідносинах виконував лише розрахункові документи ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року, згідно п. 1.4 гл. 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Таким чином, договір, який був укладений між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Так, умовами договору № 980-053-000230976 від 29.04.2016 року, укладеного між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та позивачем передбачено можливість дострокового повернення коштів.

Суд також звертає увагу на те, що 19.11.2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15.11.2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Таким чином, надані позивачем кошти для ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» через повіреного - ПАТ «Банк Михайлівський», були вкладом, котрий був повернутий на її поточний рахунок із відсотками згідно укладеного договору.

Також, суд звертає увагу на те, що як у повідомленні від 31.08.2016 року на адресу позивача від уповноваженої особи, так і у оскаржуваного рішення,що оформлено наказом від 01.06.2016 року за №42/2 зазначено про визнання нікчемним лише переказу коштів від товариства на адресу позивача. В той же час, доказів визнання нікчемним (недійсним) як договору банківського рахунку від 29.01.2016 року або договору від 29.04.2016 року про отримання коштів суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритого в банку розрахункового рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача, відкритий в цьому банку, - є протиправними, а повідомлення (рішення) від 31.08.2016 року про визнання переказів коштів (транзакції) на загальну суму 253 309,74 грн., здійснених ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок № НОМЕР_2, що належить позивачу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) нікчемним таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язати відповідача провести відшкодування коштів, які обліковуються на поточному рахунку № НОМЕР_2 у сумі 200 000 грн. в ПАТ «Банк Михайлівський», які належать позивачу, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок виплати гарантованої суми передбачений ст.ст. 26, 27, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з якої вбачається, що такі виплати здійснюються після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників неплатоспроможного банку на підставі наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів переліку вкладників.

Як вбачається з отриманих доказів в ході судового розгляду справи, то Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» не включила позивача до такого переліку, а відтак вказані вимоги в розумінні норм вказаного Закону є передчасними, що є наслідком відмови в задоволенні позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 202, 215, 216, 1066 ЦК України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 215, 218, 223, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський», що оформлено наказом №42/2 від 01.06.2016 року «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, з виконання 19.05.2016 року платіжних доручень ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів в сумі - 253 309,74 грн. на рахунок НОМЕР_5, що відкритий 29.01.2014 року за договором банківського рахунка «Поточний рахунок «Ощадний» за №980-053-000001287.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: