ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3539/17
Провадження № 2/636/1947/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області про тлумачення заповіту, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в якому просить розтлумачити абзац третій тексту заповіту ОСОБА_2 від 21.12.2005 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, зареєстрований у книзі записів нотаріальних дій під № 1159, наступним чином: «Зміст ст. 1241 Цивільного кодексу України мені роз'яснено», та визнати вказаний заповіт ОСОБА_2 від 21.12.2005 рокудійсним.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 21.12.2005 року його мати ОСОБА_2 склала заповіт, в якому зазначила про те, що на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, вона заповідає своєму сину ОСОБА_1 Даний заповіт було зареєстровано в книзі записів нотаріальних дій за № 1159 та посвідчено секретарем виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області. 25.06.2016р. ОСОБА_2 померла, однак позивач не може отримати в Чугуївській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки в заповіті помилково вказано, що ОСОБА_2 «зміст ст. 535 Цивільного кодексу України роз'яснено», хоча на момент складання заповіту діяв Цивільний кодекс України в редакції 2003 року і зміст ст. 535 ЦК України 1963 року у 2005 році не відповідав змісту ст. 535 ЦК України 2003 року. На думку ОСОБА_1, причиною вказаних розбіжностей в заповіті є помилка, яка була допущена секретарем виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, а за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти позивачу своє майно, на яке у спадкодавця на момент складання заповіту було право, підтверджене відповідними правовстановлюючими документами.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його присутності за матеріалами, наявними у справі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25.06.2016 року у смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 548189 (а.с. 4). За своє життя ОСОБА_2 склала заповіт, засвідчений секретарем виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області ОСОБА_3, та зареєстрований у книзі записів нотаріальних дій під № 1159 (а.с. 5).

Згідно з даним заповітом ОСОБА_2 заповіла своєму сину ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право.

Після смерті ОСОБА_2, позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав через те, що в заповіті зазначено, що зміст ст. 535 ЦК Україні ОСОБА_2 розяснено, хоча на момент складання заповіту діяв ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV в редакції від 29.09.2005р. і зміст ст. 535 ЦК РСР 1963 року не відповідав змісту ст. 535 ЦК Україні 2003 року.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу, а саме: якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно з п. 1.4 розділу ІІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 11.11.2011 року № 3306/5, посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247,1251 ЦК України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Судом встановлено, що заповіт підписаний ОСОБА_2 у присутності уповноваженої посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування- секретаря Чкаловської селищної ради, особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено. Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, складаючи заповіт, самостійно та вільно виявила волю щодо настання реальних наслідків вчиненого нею правочину, що в разі її смерті її син - позивач успадкує все її майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право.

Щодо позовної вимоги про тлумачення заповіту, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 213 ЦК України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з аналізу положень ст. ст. 213, 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

При тлумаченні суд не може здійснювати пошук волі спадкодавця, яка не знайшла відображення у тексті самого заповіту, також не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, оскільки заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Проаналізувавши зміст заповітуОСОБА_2, суд розцінює його як документ, який надає право позивачу претендувати на спадщину після смерті матері. А тому, суд дійшов висновку про те, що на користь позивача було заповідане усе майно померлої, належне їй на час смерті, і вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги про тлумачення заповіту.

З логічного змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_2 при складанні заповіту було розяснено ст. 1241 ЦК України, а не ст. 535 ЦК України.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області про тлумачення заповіту - задовольнити.

Дати тлумачення заповіту, складеного 21.12.2005 року ОСОБА_2 .Данилівною та посвідченого секретарем виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області ОСОБА_3, зареєстрованого у книзі записів нотаріальних дій за № 1159: положення заповіту «Зміст ст. 535 Цивільного кодексу України мені розяснено» слід розуміти так: «Зміст ст. 1241 Цивільного кодексу України мені розяснено».

Визнати заповіт, складений 21.12.2005 року ОСОБА_2 та посвідчений секретарем виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області ОСОБА_3, зареєстрований у книзі записів нотаріальних дій за № 1159, - дійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя