Справа №198/580/17
Провадження № 2/0198/236/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2017 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юрївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Юрївської селищної ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, треті особи по справі Юрївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Юрївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, відділ в Юр»ївському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юрївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області,

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6, 3200 га, з кадастровим № :01:001:0941, що розташована на території Юрївської селищної ради Юр»ївського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 06.03.2017 року, якому вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 116889, виданого Юр»ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 15.05.2003 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що являється єдиним спадкоємцем за законом другої черги спадкування після померлого 06.03.2017 року брата ОСОБА_2, подавши в липні 2017 року, в межах встановленого законом строку, заяву до Юрївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті останнього. При цьому, до складу спадщини увійшла земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6, 3200 га, з кадастровим № :01:001:0941, що розташована на території Юрївської селищної ради Юр»ївського району Дніпропетровської області.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки, позивачу, постановою нотаріуса Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, було відмовлено, у зв»язку з ненаданням правовстановлюючого документу на вищезазначену земельну ділянку, а саме Державного акту про право приватної власності спадкодавця на належну йому за життя земельну ділянку.

Позивач зазначав, що не має можливості надати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а зокрема оригінал Державного акту на право приватної власності на землю , виданого за життя ОСОБА_2, оскільки не знайшов його серед інших документів, які залишились після смерті останнього, при цьому, де і за яких обставин вказаний документ був втрачений позивачу не відомо, а тому він змушений звертатися до суду, так як не має іншого законного способу реалізувати свої спадкові права.

Зважаючи на відсутність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2, посилаючись на ст. ст. 3, 10, 15, 114, 213 ЦПК України позивач просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 06.03.2017 року, право власності на належну останньому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Юрївської селищної ради Юр»ївського району, площею 6, 3200 га, з кадастровим № :01:001:0941.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримав повністю та судові витрати по справі просив залишити за ним (ас. 69).

Відповідач по справі Юрївська селищна рада Юрївського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги визнали у повному обсязі (ас. 31).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Юрївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, заперечень проти позову не надали (ас. 49).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог відділ в Юр»ївському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юрївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області, що є правонаступниками відділу Держгеокадастру в Юрївському районі Дніпропетровської області та залучені до участі в справі на підставі ухвали суду від 20.10.2017 року (ас.71 ), в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому заперечень проти позову не мали (ас. 56).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Юрївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, заперечень проти позову не надали (ас. 26).

Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не зявившихся сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

- з копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії ГД № 102403 від 02.09.1956 року (ас. 6) та витягу № 9 від 19.07.2017 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 (ас. 7), вбачається, що позивач ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 739271 від 09.03.2017 року брат позивача ОСОБА_2 помер 06 березня 2017 року (ас. 8).

Згідно копії матеріалів спадкової справи до майна померлого 06.03.2017 року ОСОБА_2 № 88/2017, наданою Юрївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (ас. 32-48), вбачається, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом другої черги спадкування після смерті свого брата ОСОБА_2, при цьому звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини своєчасно та остання була прийнята нотаріусом (ас. 34), інших спадкоємців за законом чи заповітом в судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим, постановою державного нотаріуса Юрївської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.09.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_2 у вигляді належної останньому земельної ділянки, у зв»язку з ненаданням спадкоємцем правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що належала спадкодавцю, а зокрема відсутністю у позивача оригіналу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого на ім»я ОСОБА_2 (ас. 9).

Відповідно до вимог п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України«, який затверджений Наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно не має можливості надати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що належала спадкодавцю, у зв»язку з тим, що у позивача відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого за життя ОСОБА_2 та отримати останній, або його дублікат самостійно позивач не в змозі, оскільки власник майна помер.

Однак, факт належності ОСОБА_2 за життя земельної ділянки на праві приватної власності знайшов своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами:

- згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 116889, виданого 15 травня 2003 року Юр»ївською районою державною адміністрацією Дніпропетровської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7233, вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 6, 3200 га, розташованої на території Юр»ївської селищної ради Юр»ївського району та переданої останньому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ас. 15).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 19.10.2017 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6, 3200 га з кадастровим № :01:001:0941 на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю від 15.05.2003 року серії IV-ДП № 116889 (ас. 50-55).

Про те, що на момент смерті ОСОБА_2 мав Державний акт серії IV-ДП № 116889 на право приватної власності на землю площею 6, 3200 га, що розташована на території Юрївської селищної ради свідчить також довідка Юрївської селищної ради № 1200 від 19.07.2017 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи (ас. 46).

На основі викладеного, суд приходить до висновку, що спадкодавець, в особі ОСОБА_2, на час своєї смерті мав право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Юрївської селищної ради Юр»ївського району, площею 6, 3200 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 116889, виданого Юр»ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 15.05.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7233.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України та видачі відповідного свідоцтва.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу,що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа.

З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивача перейшло право власності на земельну ділянку , що належала спадкодавцеві за життя, але отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно в порядку спадкування за законом позивач не в змозі через відсутність у останнього оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно , суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відтак, право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на належну спадкодавцю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Юрївської селищної ради Юр»ївського району Дніпропетровської області.

Враховуючи волю позивача суд знаходить можливим судові витрати залишити за останнім.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Юрївської селищної ради Юр»ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 06 березня 2017 року, право власності на земельну ділянку, площею 6, 3200 га, розташовану на території Юрївської селищної ради Юр»ївського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим № :01:001:0941, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 116889, виданого 15 травня 2003 року Юр»ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7233.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя С. О. Маренич