Справа № 636 / 1691 / 17
2 / 636 / 1237 / 2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2, про визнання права на земельну частку (пай) та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила суд, визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою міста Чугуєва Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), розміром 5,87 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Яковенської сільської ради Балаклійського району Харківської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) КСП ім. Ватутіна серії НОМЕР_2, що успадкував ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою міста Чугуєва Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 залишилася земельна частка (пай). Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 став її син ОСОБА_4, прізвище якого різниться із прізвищем спадкодавиці у зв'язку з невірно проведеною транслітерацію прізвищ, бо в написані російською мовою прізвищ розбіжності немає. Свого часу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не звернули увагу на ту обставину, що у їх документахпомилково зазначено різні прізвища українською мовою. Після смерті ОСОБА_3 її син, ОСОБА_4, фактично прийняв зазначену спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном на підставі п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, та протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, не заявив про відмову від спадщини, але не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, яка складається із: земельної частки (паю), яку він успадкував після смерті матері, але не оформив своїх спадкових прав; житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_1, є дружиною ОСОБА_4. На момент смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, Позивач проживала разом з ним та була зареєстрована. Позивачзвернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з тим, що на дане спадкове майно відсутні правовстановлювальні документи та у зв'язку з тим, що чоловік Позивача, хоча прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не оформив її на своє ім'я.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 22).

Відповідач- ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.23).

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася земельна частка (пай), що розташована на території Яковенської сільської ради Балаклійського району Харківської області, яка належить ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, зареєстрованого за №367 від 01.04.1997 року.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Таким чином, спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 став її син ОСОБА_4, прізвище якого різниться із прізвищем спадкодавиці у зв'язку з невірно проведеною транслітерацію прізвищ, бо в написані російською мовою прізвищ розбіжності немає.

Той факт, що ОСОБА_4 був сином ОСОБА_3 підтверджується посвідкою про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 7). Вказана посвідка з часом затерлась, але можливості її відновити або отримати витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження немає, у зв'язку з відсутністю записів за цей період.

Свого часу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не звернули увагу на ту обставину, що у їх документахпомилково зазначено різні прізвища українською мовою.

Згідно ст. 548 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 її син, ОСОБА_4, фактично прийняв зазначену спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном на підставі п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, та протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, не заявив про відмову від спадщини, але не оформив своїх спадкових прав.

ОСОБА_4 фактично вступив в управління майном померлої відразу після її смерті, так як продовжив користуватися речами, які залишились після смерті спадкодавця, в тому числі особистими побутовими речами померлої, з моменту смерті спадкодавця вказаний сертифікат зберігався у ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, яка складається із:

-земельної частки (паю), що розташована на території Яковенської сільської ради Балаклійського району Харківської області, яка належить ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, яку він успадкував після смерті матері, але не оформив своїх спадкових прав;

-житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1, є дружиною ОСОБА_4, що підтверджується відміткою у паспорті Позивача (а.с. 5) та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 (а.с. 8). У вказаному свідоцтві про одруження вказано прізвище (мовою оригіналу)«ОСОБА_4» та «ОСОБА_1», однак під час транслітерації прізвища та отримання паспортів була допущена помилка, у зв'язку із чим їх прізвища у паспортах різняться. Свого часу Позивач та чоловік не звернули увагу на ту обставину, що у документах помилково зазначено різні прізвища українською мовою, в той час як розбіжностей у прізвищах в написані російською мовою не має

Відповідач по справі є донькою ОСОБА_4 До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не зверталась, спадщину не приймала, на спадщину не претендує.

Інших спадкоємців першої черги немає.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На момент смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, Позивач проживала разом з ним та була зареєстрована (а.с. 11).

Позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з тим, що на дане спадкове майно відсутні правовстановлювальні документи та у зв'язку з тим, що чоловік Позивача, хоча прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не оформив її на своє ім'я.

Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 було втрачено за невідомих обставин.

Відповіддю на запит відділу держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області №29-20.09-0.3-1177/2-16 від 19.05.2016 року зазначено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Ватутіна гр. ОСОБА_3 отримала сертифікат право на земельну частку (пай) КСП ім. Ватутіна серія НОМЕР_2 зареєстрований за №367 від 01.04.1997 року, розмір земельної частки (паю) згідно якого складає 5,87 умовних кадастрових гектарів, вартість 23629,81 грн. (а.с. 12).

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного, керуючись: ст. ст. 527, 529, 548-549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою міста Чугуєва Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), розміром 5,87 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Яковенської сільської ради Балаклійського району Харківської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) КСП ім. Ватутіна серії НОМЕР_2, що успадкував ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою міста Чугуєва Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя -