НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/150/17
№ 2/183/1117/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новомосковську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

11 січня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 17 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку. В порушення умов кредитного договору, ОСОБА_2 не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а 17 грудня 2012 року помер. В звязку з чим, станом на 17 грудня 2012 року заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем становила 5909,84 грн., яка складається з 5731,81 грн. заборгованості за кредитом та 178,03 грн. заборгованість за відсотками. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем є ОСОБА_1, яка із заявою про відмову від спадщини у встановлений законом строк не звернулася. 08 січня 2016 року позивачем на адресу нотаріальної контори направлена претензія кредитора, а 12 липня 2016 року до ОСОБА_1 лист претензія про необхідність сплати заборгованості, однак жодних дій відповідачем не виконано, заборгованість не погашена.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, не погоджуючись із позовом направила суду заяву про застосування позовної давності, в якій просила відмовити в позові, вказуючи, що з грудня 2012 року позивач знав про порушення своїх прав.

У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням.

Судом встановлено, що 17 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

В порушення умов кредитного договору, ОСОБА_2 не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, в зв`язку з чим його заборгованість станом на 17 грудня 2012 року заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем становила 5909,84 грн., яка складається з 5731,81 грн. заборгованості за кредитом та 178,03 грн. заборгованість за відсотками.

17 грудня 2012 року ОСОБА_2 помер.

Згідно зі спадковою справою, з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 до нотаріальної контори звернулася 01 квітня 2013 року ОСОБА_1 та 01 квітня 2013 року ОСОБА_3

11 січня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до нотаріальної контори з претензією кредитора до спадкоємців ОСОБА_2 та 12 січня 2016 року нотаріусом претензію кредитора направлено ОСОБА_3 та ОСОБА_1

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст.ст. 1218, 1281-1282 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину, і кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; з матеріалів спадкової справи вбачається, наявність двох спадкоємців, позов позивачем подано до одного зі спадкоємців із зазначенням суми боргу спадкодавця, позов подано щодо стягнення заборгованості, а не щодо накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, доказів того, що кредитор спадкодавця з моменту смерті позивальника та припинення здійснення ним платежів за договором 17 грудня 2012 року аж до 11 січня 2016 року не знав і не міг знати про відкриття спадщини суду не подано, претензія кредитора заявлена не в межах одного року від настання строку вимоги, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» - відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов