АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5942/17 Головуючий 1 інст. - Федорова О.В.
Справа № 645/48/16-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Бровченка І.О., Кіся П.В.,

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2017 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

12 січня 2016 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_3 423 357,67 грн та з ОСОБА_1 423 357,67 грн боргу за договорами позики.

В обґрунтування позову посилався на те, що він є спадкоємцем своїх батьків - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_5, померлого 11 січня 2011 року, які за життя склали заповіти від 05 грудня 2008 року та від 06 грудня 2008 року, за якими заповідали все майно, що належало їм на день смерті позивачеві ОСОБА_2

За життя батьки надали братові позивача ОСОБА_6 у борг грошові кошти у загальній сумі 575 920,02 грн, що підтверджується відповідними розписками, а також позивач надав своєму братові у позику грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 270 795,35 грн, що підтверджується договором позики від 11 січня 2007 року.

Зазначені грошові кошти ОСОБА_6 не повернув ані батькам, ані своєму братові.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року брат позивача ОСОБА_6 помер, після його смерті залишилась спадщина, що складається з трьох домоволодінь, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та з грошових вкладів в банку «Європейський».

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є його діти - відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Позивач, посилаючись на те, що будучи спадкоємцем померлих батьків, має право стягнення з відповідачів, які є спадкоємцями після смерті ОСОБА_6, на його користь заборгованості померлого брата за вказаними вище розписками, а також заборгованості за договором позики від 11 січня 2007 року, укладеним між ним та його братом.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 270 795 грн 35 коп.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

24 травня 2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2017 року залишена без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 а користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 270 795 грн 35 коп., постановити у вказаній частині рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 270 795 грн 35 коп., суд першої інстанції виходив з положень статей 202, 207, 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1281, 1282 ЦК України та тих обставин, що спадкоємець померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_1 зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора - позивача повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З таким висновком суду, апеляційний суд погоджується виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору позики від 11 січня 2007 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, останній передав у борг ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, які він зобов'язався повернути до 11 січня 2017 року. Зазначене також підтверджується актом до вказаного договору.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер.

Доказів про дострокове повернення ОСОБА_6 позивачу грошових коштів в сумі 10 000 доларів США, що станом на день розгляду справи еквівалентно 270 795 грн 35 коп., матеріали справи не містять, не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 687/2013, ОСОБА_6 за життя склав заповіт від 24 червня 1994 року, яким заповідав все своє майно де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі все, що буде йому належати на день смерті, сину - ОСОБА_1

Доказів існування права на обов'язкову частку у спадщині іншим спадкоємцем першої черги - донькою померлого ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Як вбачається з відповіді Першої Харківської державної нотаріальної контори № 852/02-14 від 19 лютого 2014 року претензію ОСОБА_2 до спадкоємців ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, одержано 17 лютого 2014 року та зареєстровано по книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 263, спадкова справа № 687/2013.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що позивачем, у визначені статтею 1281 ЦК України строки, пред'явлено свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 270 795 грн 35 грн. у якості задоволення вимог кредитора, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для зміни або скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Відповідно до статті 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.О. Бровченко

П.В. Кісь