30 жовтня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Таран Н.Г.
за участі секретаря судового засідання: Двірко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, які в ході розгляду справи були уточнені.
Обгрунтовуючі позовні вимоги позивач посилається на те, що 11 червня позивач зареєстровала шлюб з відповідачем, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дочка - ОСОБА_3. Дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд винести рішення про задоволення позову.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштові повідомлення повернулись до суду з відміткою про отримання судової повістки.
Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3. та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2011 р., який рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 вересня 2017 р. було розірвано.
Від вказаного шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за №3508, та видане відповідне свідоцтво (а.с.6).
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Крім того, ст. 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А ч. 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, при призначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Виходячи з наведеного, вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням ст. 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат і вважає за необхідне стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 121, 214-215, 294, 367 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн..
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача, поданою з врахуванням вимог ст. 229 ЦПК України. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення суду виготовлено 03.11.2017 р.

Суддя: Н.Г.Таран