Справа № 377/636/17 Головуючий у І інстанції Теремецька Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/5065/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 07.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц.,Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області на рішення Славутицького міського суду Київської області від 11 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про стягнення успадкованого майна,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом у відповідності до норм ст. 1227 ЦК України та просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 9910,35 грн., які вона успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 31.10.2015 року, як суму недоотриманої ним пенсійної виплати по перерахунку за рішеннями суду та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 31.10.2015 року помер її чоловік ОСОБА_3, спадкоємцем після смерті якого вона являється.

Державним нотаріусом Славутицької МДНК Київської області ОСОБА_4 видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.07.2017 р. за реєстровим номером 773, згідно якого спадщина складається з недоотриманої суми пенсії по перерахунку за рішенням суду в сумі 9910,35 грн.

Після звернення до УПФУ у м. Славутичі, листом начальника УПФУ у м. Славутичі № 77/О-03 від 02.08.2017 року, їй було повідомлено, що управління не має власних коштів для виплати пенсій, а їх виплата проводиться з коштів державного бюджету. Для отримання виплати за рішенням суду необхідно звернутися в порядку, затвердженому постановою Кабміну України від 03.09.2014 р. № 440. Вважала вказані відмови відповдача незаконними та просила у судовому порядку захистити її право на отримання успадкованих коштів.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 11 вересня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з УПФУ в м. Славутичі Київської області на користь ОСОБА_2 9910,35 грн. недоотриманої пенсії, нарахованої померлому 31.10.2015 року ОСОБА_3, яка входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2017 року, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області. Компенсовано за рахунок держави Державною судовою адміністрацією понесені ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору на суму 640,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач у справі УПФУ в м. Славутичі Київській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування та неправильність встановлення судом обставин, порушення застосування судом норм законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 353880 від 03 листопада 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 помер 31 жовтня 2015 року у м. Славутичі Київської області, про що зроблено актовий запис № 134.

Згідно копій сторінок паспорта громадянина України серії СК № 105662, виданого на імя ОСОБА_2, вбачається, що 14 лютого 1987 року Щьолкінською сільською радою Ленінського району Кримської області зареєстровано шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 09 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області проведена реєстрація розірвання шлюбу з ОСОБА_3, актовий запис № 79.

Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 171127 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 05 лютого 2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 10.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги ОСОБА_3, який помер 31 жовтня 2015 року.

29 березня 2016 року за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 32/2016.

Із копії спадкової справи ОСОБА_3 за № 32/2016 вбачається, що листом від 10.05.2016 року № 1950/04 управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області повідомило державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області про наявність суми недоотриманих у звязку із смертю пенсійних виплат, належних ОСОБА_3, який помер 31.10.2015 року - недоотриманої суми коштів по перерахунку за рішеннями суду 9910,35 грн.

19.07.2017 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстр. № 773), яким посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3, який помер 31.10.2015 року, є його дружина ОСОБА_2. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої суми коштів по перерахунку за рішенням суду, згідно довідки УПФУ у м. Славутичі Київської області № 1950/04 від 10.05.2016 року, в сумі 9910,35 гривень.

27.07.2017 року ОСОБА_2 звернулась до УПФУ в м. Славутичі із заявою про виплату недоотриманої суми коштів по перерахунку за постановою суду в розмірі 9910,35 грн., які належать їй як спадщина померлого чоловіка ОСОБА_3

Листом начальника УПФУ в м. Славутичі від 02.08.2017 року № 77/0-03 ОСОБА_2 повідомлено, що УПФУ не має особистих коштів на виплату пенсій, які виплачуються в межах фінансування Пенсійним фондом України відповідно до встановленого порядку. Рекомендовано звернутись до УДВС ГТУЮ у Київській області з відповідним пакетом документів.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобовязання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права, оскільки виконання судового рішення проводиться відповідно до встановленого законом порядку.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомога у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сімї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сімї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сімї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В силу ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 жовтня 2015 року помер ОСОБА_3, який був чоловіком позивачки та отримував вказані пенсійні виплати в УПФУ м. Славутича Київської області (а.с.10).

19 липня 2017 року видано Свідоцтво на право власності на спадщину, яка складається з недотриманої суми коштів по перерахунку за рішеннями суду в сумі 9 910,35 грн. на підставі довідки №1950/04 від 10.05.2016 року, виданої УПФУ у м. Славутичі (а.с.41,43).

Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка відповідно до ст. 5 цього ж протоколу є додатковою статтею Конвенції.

Так, у ст. 1 Протоколу № 1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Цей же принцип закріплено і у ст. 41 Конституції України.

У порушення вище зазначених норм позивач позбавлений права користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які позивачка успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 і які відповідач відмовляється їй сплачувати.

У апеляційній скарзі апелянт посилався, що УПФУ не має особистих коштів на виплату пенсій, які виплачуються в межах фінансування Пенсійним фондом України відповідно до встановленого порядку. Рекомендовано звернутись до УДВС ГТУЮ у Київській області з відповідним пакетом документів, зазначених у п. 4 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440.

Аналізуючи заявлені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони є безпідставними, так як зазначений Порядок не передбачає права подання документів, зазначених у п. 4 цього Порядку, спадкоємцями померлого заявника - фізичної особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскільки відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 9910,35 грн., нарахованої пенсіонеру ОСОБА_3 за рішенням суду і не виплаченій йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача, внаслідок чого порушується право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обовязку в натурі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищезазначеного та оцінюючи встановлені обставини і докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно встановив обставини того, що зазначений Порядок не може бути застосований для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат ОСОБА_3, право на одержання якої перейшло в порядку спадкування за законом до позивача, а відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобовязання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права, оскільки виконання судового рішення проводиться відповідно до встановленого законом порядку.

Колегія суддів вважає, що посилання апелянта на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права не ґрунтуються на зібраних матеріалах справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 316, 317, 321, 1216, 1227 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 74, 122, 212-214, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області відхилити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 11 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_5