Справа № 369/4556/16-ц
Провадження № 2/369/896/17
РІШЕННЯ

Іменем України

25.09.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дурбій Андрій Володимирович, приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Воробйова Тетяна Антоніна про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року позивачка звернулась до суду за даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі державного акту, виданого 05 грудня 2007 року. 22 квітня 2016 року їй стало відомо, що на її земельній ділянці невідомими особами почались проводити дії щодо упорядкування земельної ділянки та будівництво. При зверненні до реєстраційної служби їй стало відомо, що її земельна ділянка без її відома та дозволу була відчужена на користь сторонніх осіб на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 квітня 2016 року. Договір посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу, а від її імені на підставі довіреності діяв ОСОБА_2 Разом з тим, жодної довіреності 31 березня 2016 року на розпорядження її земельною ділянкою вона не надавала. Вказала, що станом на день видачі державного акту документом, що посвідчував її особу був паспорт громадянина України НОМЕР_2, виданий 24 січня 2002 року на ім'я «ОСОБА_1». У зв'язку з одруженням та зміною прізвища 10 лютого 2012 року їй був виданий новий паспорт громадянина України НОМЕР_3, а попередній паспорт був вилучений. При посвідченні оскаржуваної довіреності 31 березня 2016 року приватному нотаріусу був пред'явлений паспорт НОМЕР_2 на ім'я «ОСОБА_1», який був вилучений ще в 2012 році, а особа, яка зображена на фотокартці паспорту не є позивачкою, адреса реєстрації не відповідає адресі реєстрації на час видачі довіреності. Тому вона 31 березня 2016 року не зверталась до приватного нотаріуса для видачі довіреності на ім'я ОСОБА_8 та не підписувала її. Зважаючи на що укладений у подальшому договір купівлі-продажу земельної ділянки є недійсним, оскільки особа, яка його вчинила не мала відповідного обсягу цивільної дієздатності та волевиявлення учасників має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Просила суд визнати недійсною довіреність посвідчену 31.03.2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дурбієм Андрієм Володимировичем, зареєстрована в реєстрі за № 442, від імені ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_2 на представництво інтересів з питань відчуження земельної ділянки; визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 18.04.2016 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Воробйовою Тетяною Антонівною, зареєстровано в реєстрі за № 1537, що був укладений від імені ОСОБА_9 ОСОБА_2 з ОСОБА_3, ОСОБА_4.

У судове засіданні позивач не з'явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Представник позивача надав суду письму заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив суд задоволити позовні вимоги.

У судове засідання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дурбій Андрій Володимирович, приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Воробйова Тетяна Антоніна не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести судове засідання на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що 24 січня 2002 року був виданий паспорт серія НОМЕР_4 Солом'янським РУ ГУ МВС України в м.Києві на ім'я ОСОБА_9.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище та 10 лютого 2012 року був виданий паспорт серія НОМЕР_5 Солом'янським РУ ГУМВС України в м.Києві на ім'я ОСОБА_10 (свідоцтво про реєстрацію шлюбу, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві).

У подальшому даний шлюб був розірваний, 28 листопада 2015 року зареєстрований новий шлюб та ОСОБА_10 змінила прізвище та 22 березня 2016 року був виданий паспорт серія НОМЕР_6 Солом'янським РУ ГУ МВС України в м.Києві на ім'я ОСОБА_1.

Згідно поданих копій паспортів зареєстрованим місцем проживання позивача з 24 січня 2002 року є: АДРЕСА_2

Відповідно до карток платників податків - реєстраційний номер облікової картки податків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 - НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право в тому числі продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Власники земельних ділянок мають право, в тому числі і на відшкодування збитків у випадках передбачених законом. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

05 грудня 2007 року ОСОБА_9 отримала державний акт серія НОМЕР_7 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 Державний акт виданий на підставі рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради №7/4 від 15 березня 2007 року.

Відповідно до ст. 237 ЦПК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За ст.ст. 238, 245 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 1000, 1001 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя.

31 березня 2016 року ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 видана довіреність на ім'я ОСОБА_2, якою уповноважила його на представлення її інтересів з усіх питань, пов'язаних з замовленням та отримання усіх необхідних документів для подальшого відчуження земельної ділянки площею 0,1000га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5; укладення та підписання (на умовах повірених відомих) договорів купівлі-продажу земельної ділянки. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубрієм А.В., за реєстровим №442.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 656, 657 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

18 квітня 2016 року між ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 на підставі довіреності від 31 березня 2016 року, та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 При цьому в п.3,2 договору вказано, що дана земельна ділянка належить ОСОБА_9 на підставі виданого 13 липня 2007 року ОСОБА_9 державного акту серія НОМЕР_8 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 З наданих суду копій документів, на підставі яких було посвідчено довіренсть, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дурбієм А.В., встановлено, що нотаріусу був наданий паспорт серія НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_9, виданий 24 січня 2002 року Солом'янським РУ ГУ МВС України в м.Києві на ім'я ОСОБА_9.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

У п. 8 постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказано, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

За ст.ст. 244, 246 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений на підставі довіреності, виданої на ім'я ОСОБА_2

За клопотанням позивача, судом було призначено судово-почеркознавчу експертизу.

З поданого суду висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №1968/17-32/1969/17-33 від 24 липня 2017 року встановлено, що підписи від імені ОСОБА_9, що містяться у рядку «підпис»: у першому та другому примірниках довіреності від імені ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_2 від 31 березня 2016 року на представництво інтересів з питань відчуження земельної ділянки, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дурбієм А.В. та зареєстрована в реєстрі за №442 - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки технічних засобів.

Підписи від імені ОСОБА_9, що містяться у рядку «підпис»: у першому та другому примірниках довіреності від імені ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_2 від 31 березня 2016 року на представництво інтересів з питань відчуження земельної ділянки, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дурбієм А.В. та зареєстрована в реєстрі за №442 - виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Досліджувані рукописні «ОСОБА_9.», що містяться у рядку «підпис»: у першому та другому примірниках довіреності від імені ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_2 від 31 березня 2016 року на представництво інтересів з питань відчуження земельної ділянки, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за №442 - виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Захист права власності встановлений ст. 321 ЦК України, а саме право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Враховуючи надані суду докази, висновки експерта від 24 липня 2017 року, інших доказів на підтвердження заперечень відповідачами суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсним довіреності та договору купівлі-продажу земельної ділянки підлягають задоволенню.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 202-215, 328, 391, 655 ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дурбій Андрій Володимирович, приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Воробйова Тетяна Антоніна про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу земельної ділянки задоволити.

Визнати недійсною довіреність посвідчену 31.03.2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дурбієм Андрієм Володимировичем, зареєстрована в реєстрі за № 442, від імені ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_2 на представництво інтересів з питань відчуження земельної ділянки.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 18.04.2016 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Воробйовою Тетяною Антонівною, зареєстровано в реєстрі за № 1537, що був укладений від імені ОСОБА_9 ОСОБА_2 з ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич