У х в а л а

іменем україни

05 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання дій незаконними, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Сумської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконними дії публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) щодо зміни відсоткової ставки по кредитному договору № SUGIGA00000213 від 19 жовтня 2007 року з 11,04 % річних до 13,08 % річних.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що 19 жовтня 2007 року між нею та банком було укладено вказаний вище кредитний договір, за умовами якого вона отримала 22 000,00 доларів США на споживчі цілі та 5000,00 доларів США на сплату страхових платежів, строком до 18 жовтня 2027 року зі сплатою за користування кредитом 0,92 % на місяць, що становить 11,04 % на рік.

Посилаючись на те, що у подальшому банк на порушення норм Закону України «Про захист прав споживачів» та умов зазначеного вище договору в односторонньому порядку змінив відсоткову ставку за користування кредитомз 11,04 % річних до 13,08 % річних, про що вона дізналася лише в жовтні 2015 року, ОСОБА_3 просила задовольнити позов.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 02 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 03 березня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено, рішення Сумського районного суду Сумської області від 02 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено.

Визнано незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо зміни в односторонньому порядку відсоткової ставки по укладеному з ОСОБА_3 кредитному договору від 19 жовтня 2007 року з 11,04 % до 13,08 % річних.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із законності дій банку щодо зміни процентної ставки в односторонньому порядку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та банком було укладено кредитний договір, за яким остання отримала 22 000,00 доларів США на споживчі цілі та 5 000,00 доларів США на сплату страхових платежів, строком до 18 жовтня 2027 року зі сплатою за користування кредитом 0,92 % на місяць, що становить 11,04 % на рік (а. с. 5-7).

Пунктом 2.3.1 цього договору банку надано право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більш ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати набрання чинності зміненої процентної ставки.

03 жовтня 2008 року за наказом голови правління банку було збільшено розмір відсоткової ставки по кредитному договору на 2,04 % річних (а. с. 39-41).

З листа банку на ім'я ОСОБА_3 від 03 жовтня 2008 року, який згідно з реєстром відправлених рекомендованих листів ПАТ КБ «ПриватБанк» був того ж дня надісланий останній, вбачається, що за укладеним між сторонами кредитним договором від 19 жовтня 2007 року, починаючи з 25 листопада 2008 року буде збільшена відсоткова ставка з 11,04 % на рік (0,92 % на місяць) до 13,08 % на рік (1,09 % на місяць) (а. с. 26, 27-28).

Доказів вручення цього листа ОСОБА_3 банк не надав, а позивач проти отримання такого повідомлення заперечувала, вказавши в позові, що дізналася про його існування та підвищення розміру процентної ставки за кредитним договором лише у жовтні 2015 року.

Матеріали справи також не містять доказів звернення відповідача до поштового відділення чи укладання договору про доставку такого листа ОСОБА_3, тобто банком не доведено факт вручення повідомлення про зміну відсоткової ставки позичальнику в установленому законом порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

За ч. 1 ст. 651 цього Кодексу зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

10 січня 2009 року набрав чинності Закон України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким ЦК України доповнено ст. 1056-1, згідно з якою встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Згідно з пунктами 3, 114 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а у разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

У разі відсутності адресата (одержувача) або повнолітніх членів його сім'ї в абонентську поштову скриньку адресата вкладаються повідомлення про надходження зазначених реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів).

Враховуючи викладене, боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12.

Зважаючи на вищевикладене колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду, що надані банком докази (копії листа та реєстру поштового відправлення), не свідчать про належне повідомлення позичальника про зміну розміру процентної ставники в односторонньому порядку, а тому за недоведеності факту письмового повідомлення позивача про зміну відповідачем розміру процентної ставки за спірним кредитним договором, така зміна в силу підпункту 4 пункту 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є недійсною.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

О.В. Попович