Справа № 444/74/17
Провадження № 2/444/295/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Потелич Жовківського району Львівської області. Своє дівоче прізвище ОСОБА_2 змінила, коли 09.11.1985 року в Потелицькій сільській раді Жовківського району зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, актовий запис № 33.

Стверджує, що домогосподарство в якому вона проживала знаходиться в АДРЕСА_1 та відносилося до колгоспної суспільної групи в якому станом на 30.06.1990 року проживали та були зареєстровані:

-ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4 року народженя, (баба позивача)- голова двору ;

-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (батько позивача) - син голови двору;

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (мама позивача) - невістка голови двору та вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - онука голови двору.

Зазначає, що її баба, ОСОБА_2 померла у 1995 р., батько, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р., а мама, ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року у віці 87 років.

В домогосподарство, що знаходяться в АДРЕСА_2 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. У зв'язку з тим, що господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір, а тому кожному із членів двору належала рівна частка майна, тобто по 1/4 частині.

В подальшому позивач двічі уточнювала свої позовні вимоги, остаточні позовні вимоги мотивує тим, що їй, як члену колгоспного двору належить 1/4 частина. Після смерті бабці, ОСОБА_2, відкрилась спадщина на належну їй частку в майні колгоспного двору, яку прийняв її син, а батько позивача, ОСОБА_6, як спадкоємець першої черги по закону в зв'язку з чим його частка збільшилась і на день його смерті становила вже 1/2 частину (1/4+1/4 = 1/2).

Стверджує, що так як мама померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року і тому вона як єдиний спадкоємець по закону прийняла спадщину і належну її частку в майні бувшого колгоспного типу двору, що в сумарному становить тепер 1 /1 часток.

Зазначає, що у встановлений законом строк вона звернулася з заявою до Рава-Руської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, однак їй було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, а на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами відмовлено з причин відсутності документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

Отже, своє право на визнання права власності в порядку спадкування по закону вона може захистити лише в судовому порядку.

Просить визнати за нею право власності на 1/4 ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_3 як члену бувшого колгоспного двору в порядку спадкування за законом після смерті її бабці, а матері її батька, ОСОБА_2, яка настала у 1995 р. визнати право власності на 1/4 її частки за ОСОБА_6, що в сумарному становить 1/2 частини та визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6, що настала ІНФОРМАЦІЯ_5 року на його 1/2 частину та після смерті матері, ОСОБА_5, що настала ІНФОРМАЦІЯ_6 року на її 1/4 частину в майні бувшого колгоспного двору до якого належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_3, що становить 3/4 ідеальних частини.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити.

Представник відповідача Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області- сільський голова ОСОБА_8 не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі. Не заперечив проти позову.

Представник третьої особи Рава-Руської ДНК не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, покладається на рішення суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із довідок № 2528 від 27.09.2016 року та № 517 від 09.03.2017 року виданих виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області згідно погосподарської книги за 1986-1990 роки станом на 30.06.1990 року та згідно погосподарської книги за 1991-1995 року станом на 15.04.1991 року домогосподарство АДРЕСА_4 відносилося до колгоспної суспільної групи господарств, членами колгоспного типу двору станом на 30.06.1990 року та станом на 15.04.1991 року значилися:

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народженя, (баба позивача)- голова двору, яка померла у 1995 році;

-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (батько позивача) - син голови двору;

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (мама позивача) - невістка голови двору та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - онука голови двору.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи з даних, так як станом на 15.04.1991 року членами колгоспного типу двору у АДРЕСА_5 були 4 члени, то всім належало по 1/4 частині даного двору.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_2 померла у 1995 році, тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Так, ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так як членом колгоспного типу двору в АДРЕСА_5 був син голови двору- ОСОБА_6, він як спадкоємець першої черги вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Судом встановлено, що йому як члену колгоспного типу двору в АДРЕСА_5 належала його 1/4 частина, крім того він успадкував 1/4 частину даного двору після смерті своєї матері, ОСОБА_2.

Судом оглянуто належним чином завірену копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_4.

З приводу спадкування після його смерті позивач зверталася в Рава-Руську державну нотаріальну контору, де відкрито спадкову справу № 50/2014, що підтверджується заявою про прийняття спадщини за законом та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 37379164 від 15.05.2014 року. Водночас інший спадкоємець, а саме ОСОБА_5 подала заяву у якій відмовилася від оформлення спадкових справ на належну їй частку за законом в користь дочки померлого-ОСОБА_1, тобто позивача по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Той факт, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3

Оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а позивач ОСОБА_1 звернулася в Рава-Руську державну нотаріальну контору 15.05.2014 року із заявою про прийняття спадщини за законом, суд вважає, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Судом оглянуто спадкову справу, яка заведена після її смерті.

З приводу спадкування після смерті ОСОБА_5 позивач зверталася в Рава-Руську державну нотаріальну контору, де відкрито спадкову справу № 14/2016, що підтверджується заявою про прийняття спадщини за законом та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 42770462 від 27.01.2016 року.

Той факт, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3

Оскільки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, а позивач ОСОБА_1 звернулася в Рава-Руську державну нотаріальну контору 27.01.2016 року із заявою про прийняття спадщини за законом, суд вважає, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5. Факт прийняття спадщини підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.05.2016 року.

Однак, як вбачається із постанови Рава-Руської державної нотаріальної контори від 11.05.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_6 оскільки спадкоємцем недотримано п. 2 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", а саме: не надані необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено захист порушеного права шляхом пред'явлення власником майна позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності.

З довідки виданої виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області № 2133 від 13.11.2015 року року вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_7 в арешті, під забороною та в заставі не перебуває.

Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

З довідки Червоноградського МБТІ вбачається, що станом на 31.12.2012 року реєстрації про право власності на житловий будинок АДРЕСА_8 не проводилась.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була членом колгоспного типу двору, а тому за нею слід визнати право власності на 1/4 житлового будинку АДРЕСА_8

Так як позивач є спадкомцем за законом майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і прийняла спадщину після їх смерті, оскільки подала у Рава-Руську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини у шестимісячний термін, тому суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_9 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, яка належала останній як члену колгоспного типу двору та на 1/2 частину даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, з них 1/4 частини належала останньому як члену колгоспного типу двору та 1/4 частина як спадкоємцю члена колгоспного типу двору, а саме після смерті ОСОБА_2.

Сумарно за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на весь житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 15, 30, 208, 209, 214-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_5 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 18.07.2006 року) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9, а саме право власності на 1/4 частину даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами визнати за ОСОБА_1 як членом бувшого колгоспного типу двору, право власності на 1/2 частину даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року та на 1/4 частину даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.