АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Андрушків С.П.

за участю ОСОБА_1, який діє в інтересах Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка»

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, за апеляційною скаргою Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 травня 2017 року,

встановила:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

Просив визнати незаконним наказ виконуючого обовязки головного лікаря Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» (далі КМУ «Міська стоматологічна поліклініка») «Про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності» від 15 грудня 2016 року №170-к.

Посилався на те, що він працює в КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» на посаді завідувача виробництва ортопедичного відділення.

15 грудня 2016 року наказом виконуючого обовязки головного лікаря КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» №170-к позивачу оголошено догану за неналежне виконання ним посадових обовязків, а саме невиконання наказів №131 від 17 листопада 2016 року та №110 від 30 вересня 2016 року про рівномірний розподіл нарядів виконання робіт техніків зубних, що призвело до виникнення конфліктної ситуації між працівниками, які працюють на вказаній посаді 18 листопада 2016 року.

Вважав наказ №170-к від 15 грудня 2016 року незаконним та безпідставним.

Зазначав, що конфліктна ситуація відбулася не з його вини, а внаслідок неправомірних дій працівника КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ виконуючого обовязки головного лікаря КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» «Про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності» від 15 грудня 2016 року №170-к.

На вказане рішення КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» подала апеляційну скаргу.

Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Посилається на те, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що 18 листопада 2016 року ОСОБА_2, як завідувач виробництвом довів до відома зубного техніка ОСОБА_3 зміст наказу №131-к від 17 листопада 2016 року, однак останній від його виконання відмовився.

Небажання ОСОБА_3 виконувати наказ №131-к від 17 листопада 2016 року не може ставитись в вину ОСОБА_2, оскільки відповідно до його посадової інструкції він не несе відповідальності за такі дії підлеглих.

ОСОБА_2 своїми діями не були порушені п.п. 2.1, 2.5, 2.13 Посадової інструкції та п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, порушення яких відповідно до наказу №170-К стало підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Так, статтею 139 КзПП України встановлено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно статті 147 КзПП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення догана або звільнення.

Статтею 149 КзПП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Відповідно до пункту 2.1 Посадової інструкції завідувача виробництва, затвердженої виконуючим обовязків головного лікаря міської стоматологічної поліклініки ОСОБА_4 (далі Посадової інструкції) завідувач виробництва зобовязаний керуватися чинним законодавством України про охорону здоровя та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність закладів охорони здоровя, організацію стоматологічної допомоги дорослому населенню.

Згідно пункту 2.5 Посадової інструкції завідувач виробництва зобовязаний не допускати порушення розподяку дня зуботехнічної лабораторії.

Пунктом 2.13. Посадової інструкції завідувач виробництва зобовязаний суворо дотримуватися правил внутрішнього розпорядку та розпорядку робочого дня.

Відповідно до пункту 3.1.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку поліклініки, затвердженого на загальних зборах трудового колективу, протоколом №1 від 23 січня 2014 року (далі - Правил внутрішнього трудового розпорядку поліклініки) працівник зобовязаний працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна роботодавця.

Згідно пункту 3.1.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку поліклініки працівник зобовязаний вчасно приходити на роботу, використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватись від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обовязки.

Пунктом 3.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку поліклініки визначено, що працівник зобовязаний виконувати роботу якісно та з дотриманням кількісного нормативу обслуговування пацієнтів, встановлених наказом по поліклініці, відповідно до чинних нормативних актів.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 з 1 червня 2016 року працює в КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» на посаді завідувача виробництва ортопедичного відділення, що підтверджується трудовою книжкою серії АМ №191296 (а.с.39-40).

15 грудня 2016 року наказом виконуючого обовязки головного лікаря Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» №170-к позивачу оголошено догану за неналежне виконання ним посадових обовязків, передбачених пунктами 2.1, 2.5, 2.13 Посадової інструкції та пунктами 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Правил внутрішнього трудового роз подяку поліклініки, а саме невиконання наказів №131 від 17 листопада 2016 року та №110 від 30 вересня 2016 року про рівномірний розподіл нарядів виконання робіт техніків зубних, що призвело до виникнення конфліктної ситуації між працівниками, які працюють на вказаній посаді 18 листопада 2016 року (а.с.49).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 не порушував п.п. 2.1, 2.5, 2.13 Посадової інструкції та п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, порушення яких відповідно до наказу №170-К стало підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема, помилковими є доводи скарги про те, що позивачем під час судового розгляду в суді першої інстанції було змінено предмет позову, внаслідок уточнення номеру та дати наказу.

Колегія суддів вважає, що змінюючи помилково зазначені дату та номер наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, ОСОБА_2 не змінював предмет позову.

Помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що позивач був безпосереднім учасником конфлікту, який виник у робочий час між ним та зубним техніком ОСОБА_3 . Під час цього конфлікту ОСОБА_4 вчинив щодо ОСОБА_3 неправомірні дії, а саме відібрав телефон.

Як вбачається із змісту оспорюваного наказу від 15 грудня 2016 року №170-к вказані вище обставини не були підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

Безпідставними є доводи скарги про те, що внаслідок неправомірних діянь ОСОБА_2 ним були допущена конфліктна ситуація між зубними техніками.

Аналіз доказів, які є в матеріалах справи дає підстави зробити висновок проте, що ОСОБА_2 не порушував вимог п.п. 2.1, 2.5, 2.13 Посадової інструкції та п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

ОСОБА_5