Справа №263/8512/17
Провадження №2/263/2039/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопаду 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

при секретарі Коростовцевій Я.В.,

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Маріупольського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення суми безпідставно отриманої допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

Маріупольський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 42987,59 грн., оскільки відповідач під час звернення до позивача із заявою про призначення допомоги по безробіттю не зазначив, що отримує пенсію на пільгових умовах та за вислугою років. Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1533-ІІІ від 02.03.2000 року, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

В ході розгляду справи, з урахуванням часткового відшкодування відповідачем суми безпідставно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 18 500 грн., позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача суму безпідставно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 24 487,59 грн.

Представники позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач надав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що в червні 2016 року звернувся до військомату з проханням допомогти у призначенні пенсії, однак йому не було відомо про призначення пенсії, та пенсію він отримав лише 09.06.2017 року поштовим переказом. Вважав, що не приховував факту призначення пенсії.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов міського центру зайнятості підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 11.11.2016 року ОСОБА_3 перебував на обліку Маріупольському міському центрі зайнятості як безробітний та отримував допомогу по безробіттю відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

З поданої позивачем 11.11.2016 року заяви до Маріупольського міського центру зайнятості вбачається, що останній зазначив, що не отримує зокрема пенсію на пільгових умовах та за вислугою років.

Наказами від 17.11.2016 року та 18.11.2016 року № НТ161117, АН 161118, позивачу ОСОБА_3 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю.

Згідно акту № 794 від 12.06.2017 року про розслідування страхових видатків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення встановлено, що ОСОБА_3 з 20.10.2016 року отримує пенсію за вислугою років, відповідно до ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Факт призначення та отамання позивачем пенсії також підтверджується копією довідки № 4190 від 12.06.2017 року про призначення позивачу з 20.10.2016 року пенсії за вислугою років.

Наказом від 12.06.2017 року № НТ170612 позивачу ОСОБА_3 припинено виплату допомоги по безробіттю, припинено реєстрацію безробітного та прийнято рішення про повернення виплачених коштів допомоги.

Відповідно довідки виданої Маріупольським міським центром зайнятості № 705 від 12.06.2017 року ОСОБА_3 була нарахована допомога по безробіттю за період з 11 листопада 2016 року по 11 червня 2017 року у розмірі 42 987 грн. 59 коп.

З наданих відповідачем до письмових заперечень копій квитанцій вбачається, що відповідач частково повернув позивачу безпідставно отриману допомогу по безробіттю у сумі 18 500 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 та п. 1 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення», статус безробітного має зокрема особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно п. 1 ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю мають застраховані особи, визнані в установленому законом порядку безробітними.

Відповідно до п.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки позивачу було призначено пенсію 20.10.2016 року, тобто до звернення останнього 11.11.2016 року до позивача із заявою про взяття на облік та призначення допомоги, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог.

Разом з цим, суд не бере до уваги посилання позивача на той факт, що йому не було відомо про призначення пенсії, оскільки останній в свої письмових запереченнях зазначає, що з метою призначення пенсії звернувся ще у червні 2016 року, та у будь-який момент мав змогу отримати відомості щодо результату розгляду питання про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого постановлено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги Маріупольського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення суми безпідставно отриманої допомоги по безробіттю - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Маріупольського міського центру зайнятості (р/р 1052 в ГУДКСУ Донецькій області, ОКПО 24815706, МФО 834016, одержувач- Маріупольський міський центр зайнятості), надмірно виплачену допомогу по безробіттю в розмірі 24 487 грн. 59 коп., за період з 11 листопада 2016 року по 11 червня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.В. Киян