Провадження № 2/161/3358/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 грудня 2014 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилися спадщина у вигляді житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Антонівка, вул. Центральна, 112.

Зазначає, що прийняла спадщину шляхом постійного поживання з спадкодавцем на час його смерті, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок з тих підстав, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинок, а сам будинок не зареєстрований належним чином.

Посилаючи на вищенаведені обставини позивач просить суд визнати право власності на спірний будинок.

У судове засідання позивач не зявилася, однак у заяві від 26 жовтня 2017 року її представник просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у клопотанні від 12 жовтня 2017 року №859/1.11.2 просить справу слухати за відсутності представника сільської ради та ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 грудня 2014 року померла ОСОБА_3. Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Антонівка, вул. Центральна, 112.

За свого життя померла заповіт не складала, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Позивач у справі, ОСОБА_2, є рідною донькою спадкодавця та відповідно спадкоємцем першої черги.

Інші спадкоємці першої черги, які б звернулися до нотаріуса про прийняття спадщини, відсутні.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У частині третій цієї ж статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

А у частині першій статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як слідує з матеріалів справи, позивач прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України за фактом постійного проживання з спадкодавцем на час її смерті за адресою с. Антонівка, вул. Центральна, 112.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 23 червня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нього, а сам він не зареєстрований належним чином.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як слідує з матеріалів справи, оригінали правовстановлюючих документів на спірний будинок дійсно відсутні, а право власності на нього не зареєстроване.

Проте, право власності спадкодавця на будинок підтверджується іншими документами у справі, зокрема витягом з погосподарської книги Заборольської сільської ради. Технічні характеристики спірного будинку як обєкту нерухомого майна підтверджується технічним паспортом, який є в матеріалах справи.

На думку суду, вказаних документів достатньо для висновку про те, що ОСОБА_3 дійсно на час смерті належав будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Антонівка, вул. Центральна, 112, а отже права спадкоємця останньої, ОСОБА_2, підлягають захисту шляхом визнання права власності на це майно. З наведених мотивів та підстав суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, на підставі статей 392, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, яка померла 31 грудня 2014 року,в порядку спадкування за законом, а саме на будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Антонівка, вул. Центральна, 112 (сто дванадцять).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_5