154/2134/17
2-о/154/54/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді Лященка О.В.
присяжних: Сав`юка І.В., Тишкуна В.І.
при секретарі: Баранюк О.В.
з участю представника заявника: ОСОБА_1
заінтересованої особи: ОСОБА_2
представника заінтересованої особи: Нагорного В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за заявою військової частини НОМЕР_1 про оголошення військовослужбовця ОСОБА_3 безвісно відсутнім,-

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з заявою, уточненою під час розгляду справи, про визнання безвісно відсутнім військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається в заяві на те, що ОСОБА_3 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , 10.04.2014 року був призваний на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію» Нововолинським ОРВК до лав Збройних Сил України.

09.04.2014 року він прибув для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.04.2014 року № 77 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на усі види забезпечення, а також призначений на посаду кулеметника 8 роти 3 механізованого батальйону і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

У зв`язку із розформуванням військової частини НОМЕР_2 (51 окрема механізована бригада, військова частина НОМЕР_3 ), правонаступником було визнано військову частину НОМЕР_1 (14 окрема механізована бригада, військова частина НОМЕР_4 ).

28 серпня 2014 року під час виконання бойових завдань у зоні проведення антитерористичної операції під м. Іловайськом Донецької області солдат ОСОБА_3 зник безвісти. Будь-які дані про його місцезнаходження станом на 07.08.2017 року відсутні.

Особовий склад 3 батальйонної тактичної групи військової частини польова пошта НОМЕР_3 , куди входив і солдат ОСОБА_3 , виконував бойове завдання в районі населеного пункту Дзеркальне Донецької області. Під час виконання бойового завдання противником вівся артилерійський обстріл позицій даного підрозділу. Військовослужбовці 3 батальйонної тактичної групи під час обстрілу укривалися в бліндажах. Після цього противник здійснив наступ та оточив особовий склад 3 батальйонної тактичної групи, у результаті чого солдат ОСОБА_3 безвісти зник. Востаннє він виходив на телефонний зв`язок зі своєю матір`ю 28.08.2014 року близько 17 години.

У місті постійного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 немає жодних відомостей про його місцеперебування з 28.08.2014 року. Даний факт підтверджується листом зі слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області від 21.02.2017 року « 1228/02/24/4-2017. Відповідно до наказу командира військової часини НОМЕР_4 польова пошта (по стройовій частині) від 01.12.2014 року № 20 солдата ОСОБА_3 , який зник безвісти, з 01.12.2014 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 як правонаступника військової частини НОМЕР_2 .

Виходячи з наведеного, невизначеність правового положення особи, яка тривалий час відсутня у місці свого проживання, створює перешкоди у виконанні обов`язків по відношенню до інших фізичних та юридичних осіб, з якими ця особа знаходиться в певних особистих чи майнових правовідносинах, у даному конкретному випадку військовій частині НОМЕР_1 . Врегулювати цю невизначеність з урахуванням інтересів усіх осіб, яка вона може стосуватися, покликаний інститут визнання безвісно відсутнім. Оголошення безвісно померлим ОСОБА_3 необхідне для встановлення реального стану справ щодо наявності та обліку особового складу частини.

У судовому засідання представник заявника ОСОБА_1 просила задовольнити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечили.

Заінтересована особа ОСОБА_2 зазначила, що її син перебуває у списках заручників в обліку військовослужбовців, однак військова частина не здійснює належних заходів по його пошуку. У мережі Інтернет вона бачила сюжет, у якому показувати військовополонених, які перебувають у заручниках так званої ЛНР у м. Луганську, і серед них впізнала свого сина, який був чистий, не ушкоджений і будь-яких слідів, які б свідчили про його поранення, на ньому немає. На підтвердження даного факту додала оптичний носій інформації із відеозаписом сюжету. Вважає що є достатні відомості того, що її син знаходиться у полоні. Зазначила, що вона намагалася зателефонувати синові, однак телефон його не відповідає. Вважає, що син не має можливості повідомити, що він живий та знаходиться в полоні. Крім того, повідомила, що її сім`я займається пошуками сина самостійно, завдяки особистим контактам з волонтерами. Ствердила, що спору про право цивільне у даній справі не має. Виходячи з цього, просить відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , 10.04.2014 року був призваний на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію» Нововолинським ОРВК до лав Збройних Сил України.

09.04.2014 року він прибув для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.04.2014 року № 77 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на усі види забезпечення, а також призначений на посаду кулеметника 8 роти 3 механізованого батальйону і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

У зв`язку із розформуванням військової частини НОМЕР_2 (51 окрема механізована бригада, військова частина НОМЕР_3 ), правонаступником було визнано військову частину НОМЕР_1 (14 окрема механізована бригада, військова частина НОМЕР_4 ).

28 серпня 2014 року під час виконання бойових завдань у зоні проведення антитерористичної операції під м. Іловайськом Донецької області солдат ОСОБА_3 зник безвісти. Будь-які дані про його місцезнаходження станом на 07.08.2017 року відсутні.

З інформаційної картки військовослужбовця ОСОБА_3 вбачається, що він, можливо, зник поблизу с. Новокатеринівка Старобешівського району Донецької області, а, можливо, перебуває у полоні у Луганській області або у Ростовській області РФ.

З наказу командира військової частини пп НОМЕР_3 № 1037 від 20.11.2014 року вбачається, що з метою впорядкування обліку особового складу військової частини військовослужбовець ОСОБА_3 вважається зниклим безвісти під час виконання бойових завдань в зоні проведення антитерористичної операції та місце його знаходження встановити неможливо.

Представник заявника в судовому засіданні пояснила, що з усіх наявних документів, які перебувають у розпорядження військової частини НОМЕР_1 , вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_3 зник безвісти.

З листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 12.04.2017 року на запит ОСОБА_2 вбачається, що за інформацією Об`єднаного центру з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених волі осіб, заручників та встановлення місцезнаходження безвісти зниклих в районі антитерористичної операції, станом на 12.04.2017 року військовослужбовець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться як заручник в обліку військовослужбовців та цивільних осіб, які були протиправно позбавлені волі або зникли безвісти в районі проведення антитерористичної операції.

З листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 27.06.20167 року на запит ОСОБА_2 вбачається, що Об`єднаним центром з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених волі осіб, заручників та встановлення місцезнаходження безвісти зниклих в районі антитерористичної операції із залученням громадських та волонтерських організацій вживаються необхідні організаційно-службові та практичні заходи, спрямовані на визволення її сина, ОСОБА_3 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 надала суду відеозапис, досліджений судом та пояснила, що у сюжеті, який знято у м. Луганську, показано, що у полоні так званої ЛНР перебуває значна кількість українських військовослужбовців, а на 42 секунді відеозапису видно її сина ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ст. 43 ЦК України, ст. ст. 246-249 ЦПК України виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами.

У залежності від цього визначається і орган, установа, які мають бути притягнуті до участі в справі в якості зацікавленої особи.

Представник заявника в судовому засіданні пояснив, що визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідно для встановлення реального стану справ щодо наявності та обліку особового складу частини.

Відповідно до п.34 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 року, контракт припиняється /розривається/, у тому числі, у день, що настає після дня смерті (загибелі) військовослужбовця або дня визнання його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим.

Враховуючи викладене вище, надані суду докази, обставини, за яких зник ОСОБА_3 , а також мета, для якої заявник звернувся до суду з заявою, суд приходить до висновку, що підстави, визначені ст.43 ЦК України, для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, відсутні, оскільки наявні достовірно встановлені Об`єднаним центром з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених волі осіб, заручників та встановлення місцезнаходження безвісти зниклих в районі антитерористичної операції дані про те, що ОСОБА_3 значиться як заручник в обліку військовослужбовців та цивільних осіб, які були протиправно позбавлені волі або зникли безвісти в районі проведення антитерористичної операції.

Керуючись ст. 43 Цивільного кодексу України, ст.ст.3,4,10,11, 57-60, 209 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про оголошення військовослужбовця ОСОБА_3 безвісно відсутнім відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається на протязі десяти днів з дня його проголошення через Володимир-Волинський міський суд Волинської області та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Головуючий: /-/ підпис.

Присяжні: 1. /-/ підпис.
2. /-/ підпис.
З оригіналом згідно.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду О.В. Лященко