АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2-4038/11
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7660/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Богінкевич С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним заповіту.

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року у зв'язку з нововиявленими обставинами було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, де ставила питання про її скасування та перегляд за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року, та ухвалу цього ж суду від 04.01.2016 року у справі № 2 -4038/11. Для чого скасувати зазначені рішення, відновити судовий розгляд справи та ухвалити нове рішення з урахуванням нововиявлених обставин, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання заповіту ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 недійсним відмовити. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначаючи, крім іншого проте, що судом не враховано нововиявлену обставину - акт № 10 повторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 27.06.2012 року у цій справі, проведеної за клопотаннями ОСОБА_6 та ОСОБА_5, відповідно до якого ОСОБА_8 усвідомлювала значення свої дій, коли вчиняла заповіт на користь ОСОБА_5, одночасно скасовуючи заповіт на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, а тому ОСОБА_5 звернулася із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу.

Представник відповідачів заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, вказував на порушення судом першої інстанції норм процесуального права допущених при розгляді заяви відповідача, що тягне за собою необхідність повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Третя особа будучи належним чином повідомленою про розгляд справи у судове засідання не з'явилася, поважність причин своєї неявки суду не повідомила. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2005 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним заповіту був задоволений, визнано заповіт ОСОБА_8 посвідчений 24 вересня 2003 року на користь ОСОБА_5 недійсним.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2011 року заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 березня 2005 року за нововиявленими обставинами було задоволено. Рішення Подільського районного суду від 30.03.2005 року скасовано та призначено справу до судового розгляду.

Рішенням Подільського районного суду від 05.02.2013 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року було відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні позову про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою апеляційної інстанції від 22.04.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 відхилено, ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2011 року та рішення Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ д 22 жовтня 2014 року ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 квітня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційної інстанції від 05 лютого 2015 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 5 лютого 2013 року та ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 4 серпня 2011 року скасовано. Заяву ОСОБА_5 про перегляд судового рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року в частині залишення без задоволення заяви ОСОБА_5 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2005 року скасовано. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин ( ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

При зверненні до суду із заявою, заявник як підставу для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, тобто нововиявленою обставиною, передбаченою п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК, вказувала - акт № 10 повторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 27.06.2012 року у цій справі, проведеної за клопотаннями ОСОБА_6 та неї, відповідно до якого ОСОБА_8 усвідомлювала значення свої дій, коли вчиняла заповіт на користь ОСОБА_5, одночасно скасовуючи заповіт на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з положень ст. 361 ЦПК України та зазначав , що не вбачає жодних підстав для перегляду даного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, які мають істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявникові, оскільки це мають бути обставини, факти, а не докази, крім того вони провинні бути істотними, тобто такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення, крім того вони є нововиявленими, а не новими обставинами, або нововиявлені, а не такі, що змінилися обставинами, тобто це мають бути такі юридичні факти, які об'єктивно існували на час розгляду справи.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна враховуючи наступне.

Постановляючи судове рішення, суд першої інстанції, на думку колегії суддів не взяв до уваги положення п. 3. ч.1 ст. 210 ЦПК України а також п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року « Про судове рішення у цивільній справі», які вказують на те, що в мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що також узгоджується з положеннями п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з ново виявленими обставинами».

У той же час, ухвала суду не відповідає за своїм змістом зазначеним вимогам. Суд обмежився лише перерахуванням норм права, не надавши при цьому оцінки ні матеріалам справи, ні доказам на які посилався заявник, не зазначивши підстав з яких виходив відмовляючи у задоволенні заяви ( враховуючи наявність судових рішень щодо розгляду звернень відповідача по справі за ново виявленими обставинами) щодо вказаної заявником нововиявленої обставини, а саме акту № 10 повторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 27.06.2012 року.

Як мотивувальна так і резолютивна частина оскаржуваної ухвали не містить у собі також будь - яких обґрунтувань щодо заявленої вимоги, ОСОБА_5 по перегляду за новоовиявленими обставинами ухвали Подільського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року про яку зазначено в поданій заяві ОСОБА_5 і лише у вступній частині оскаржуваної ухвали суду. Незважаючи на те, що як положеннями ч. 1 ст. 361 ЦПК так і п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» визначено вичерпний перелік процесуальних рішень, які можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Зазначене вище свідчить про допущенні судом першої інстанції порушення норм процесуального права при розгляді зави про перегляд рішення та ухвали суду за нововиявленими обставинами.

У той же час у ході апеляційного розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача, щодо ухвалення оскаржуваного судового рішення неповноважним судом ( суддя Богінкевич С.М. станом на 30 травня 2017 року була відсторонена від здійснення судочинства).

Так як на час розгляду даної справи в суді першої інстанції, рішення Першої Дисциплінарної палати ВищоїРади правосуддя від 31.03.2017 року відносно судді Богінкевич С.М. не було остаточним.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині безпідставної відмови суду у задоволенні клопотань заявника щодо витребування доказів, виклику свідків, що призвело до позбавлення відповідача, у якого є труднощі з їх отриманням доводити свою позицію належними та допустимими доказами.

То, слід зазначити, що відповідно до положень ч. 2 ст. 365 ЦПК України розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Порушуючи питання про перегляд рішення та ухвали суду за нововиявленими обставинами заявник як нововиявлену обставину зазначила акт № 10 повторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 27.06.2012 року. Разом з тим заявляючи клопотання під час судового розгляду представник посилався на цілий ряд документів, обставин та певних осіб виклик яких, витребування та подальше дослідження виходить поза межі обставин та підстав викладених у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга не містить у собі доводів щодо, неправомірних дій суду в частині розгляду клопотань пов'язаних з актом № 10 повторної посмертної судово-психіатричної експертизи від 27.06.2012 року( нововиявлена обставина).

Відповідно до положень ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок вставлений для його вирішення. Колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання до суду першої інстанції на новий розгляд з урахуванням вищевикладених обставин.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року скасувати, питання передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: Судді: