Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1544/17
провадження № 2-о/650/70/17
УХВАЛА

про залишення позову без руху

21 листопада 2017 року смт. Велика Олександрівка

Суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О. розглянувши матеріали за заявою Великоолександрівської центральної районної лікарні в особі голови головного лікаря ОСОБА_1 (позивач), відповідач ОСОБА_2 про примусову госпіталізацію,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2017 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою в якій просить надати дозвіл на примусову госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає в смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи, 105, в Херсонський протитуберкульозний диспансер, Новотроїцьку або Новозбурївську протитуберкульозну лікарню до кінця інтенсивної фази або до повного абацилювання (на 5 місяців).

Суд ознайомившись із вказаною заявою, в порядку підготовки справи до судового розгляду та перевірки її на предмет відповідності за формою та змістом вимогам цивільного процесуального законодавства, прийшов на наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Звернення фізичних чи юридичних осіб може вважатись поданим відповідно до цього Кодексу у випадку його відповідності за формою та змістом вимогам, які встановлені ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають справи, визначені у частині першій вказаної статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч.3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються інші справи, у випадках встановлених законом.

Отже, висвітлене у заяві питання виходячи з підстав його подання має вирішуватись у порядку окремого провадження, яке у відповідності до частин 3, 4 ст. 235 ЦПК України здійснюється з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду із особливостями розгляду цих справ встановлених розділом ІV ЦПК України, виключно за участю заявника та заінтересованих осіб.

Таким чином, подане до суду звернення у якому вказуються про необхідність участі позивача та відповідача, не відповідає встановленій законом формі у вигляді заяви, що передбачає участь виключно заявника та заінтересованих осіб.

Також, вказана заява не відповідає вимогам ч.1 ст. 284 ЦПК України, яка вимагає у заяві про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації повинні бути зазначені встановлені законом підстави для такої госпіталізації. До заяви додається мотивований висновок лікаря про необхідність примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, в якому зазначається строк, протягом якого буде проведено лікування.

В заяві не міститься жодного посилання на висновок лікаря про необхідність примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу, а зазначений в додатках консультативний висновок лікаря-фтизіатра до заяви не доданий, як не додана і довідка ЦЛКК, яка також зазначена у додатку. Про відсутність вказаних додатків працівниками суду складений Акт від 21.11.2017 року.

Крім того, в заяві не зазначено та не надано доказів щодо того, що Великоолександрівська центральна районна лікарня є спеціалізованим закладом охорони здоровя або має структурні підрозділи, які здійснюють діагностику туберкульозу та надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, що в свою чергу має підтверджувати належність субєкта звернення до суду із вказаною заявою.

Згідно ч.2 ст. 284 ЦПК України встановлено, що відповідна заява подається протягом 24-х годин з часу виявлення порушення хворим на заразну форму туберкульозу протиепідемічного режиму, однак в заяві не вказано дату виявлення порушення хворим вказаного режиму, що також закріплено у ч. 2 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз».

Не вмотивована вимога заявника і щодо 5 місячного строку лікування з огляду на положення ч.3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», яка визначає, що примусова госпіталізація осiб, стосовно яких судом ухвалено вiдповiдне рiшення, здiйснюється з урахуванням висновку лiкаря на строк до трьох мiсяцiв.

Крім того, заява про примусову госпіталізацію хворого на заразну форму туберкульозу подана до суду представником медичного закладу без належних на те повноважень, чим не дотримано вимоги вимог ч. 8 ст. 119 ЦПК України, адже до заяви не додано довіреності чи іншого документа, що підтверджує повноваження представника на її предявлення.

Зокрема відповідно до ч. 3 ст. 38 ЦПК України, визначено, що юридичних осіб представляють їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Таким чином, відкриття провадження у справах цієї категорії можливе лише за заявами керівників протитуберкульозних закладів, які згідно зі статутом (положенням) діють від імені установи без доручення, або інших представників закладів, повноваження яких посвідчуються документами, в порядку, визначеному ч. 3 ст. 42 ЦПК України.

Також, в порушення вимог п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України в заяві не зазначено доказів того, що ОСОБА_2 відмовляється та уникає добровільного лікування і порушує протиепідемічний режим, неодноразово попереджався про необхідність продовження лікування. Крім посилання на вказані обставини у заяві заявником мають бути зазначені та надані докази, що їх підтверджують, що відповідає змісту ст. 60 ЦПК України.

Крім того, суд зазначає, що вимога перед судом має ставитись конкретною, а не передбачати можливість вибору судом протитуберкульозного закладу із переліку запропонованих. Саме заявник, який обізнаний щодо умов та порядку проведення відповідного лікування має визначитись із відповідним спеціалізованим лікувальним закладом.

Суд звертає увагу, що примусова госпіталізація передбачає обмеження свободи особи, тому її застосування має бути обґрунтованим та здійснюватись виключно на підставі закону, забезпечення чого можливе лише на підставі належно оформленої заяви за умови підтвердження викладених в ній обставин належними, допустимими та достовірними доказами.

Отже, зважаючи на те, що заявником не додержано вимог щодо оформлення заяви, визначені недоліки є суттєвими і такими, що унеможливлюють розгляд справи по суті в разі їх не усунення, суд прийшов до висновку про необхідність надання заявнику строку для приведення звернення у відповідність з вимогами закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121, 284 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Великоолександрівської центральної районної лікарні в особі голови головного лікаря ОСОБА_1 (позивач), відповідач ОСОБА_2 про примусову госпіталізацію - залишити без руху.

Надати заявнику строк п'ять днів для виправлення недоліків з дня отримання ним копії ухвали суду, яка підлягає виконанню шляхом подання заявником до суду заяви про усунення недоліків із наведенням відповідних пояснень та наданням необхідних доказів.

Розяснити, що у випадку невиконання вимог суду про усунення недоліків, заява буде вважатися не поданою та повернута заявнику.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ______________ О.О. Сікора