Справа № 347/286/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

секретарів: Удудяк І.А., Лазорик Л.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідачки: ОСОБА_2,

представників третьої особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачки орган опіки та піклування Косівської РДА про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 подав на розгляд суду позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зареєстрованого 06.06.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, за актовим записом № 40.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та в позовній заяві зазначили, що шлюб між сторонами було укладено 06.06.2005 року. За час перебування в шлюбі в сторін народилося четверо дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися, вони поступово втратили почуття поваги і любові один до одного, тому переконаний, що подальше спільне життя і забезпечення шлюбу неможливе. Просить дітей залишити на проживанням із ним, оскільки відповідачка перейшла на проживання у господарство до свого співжителя, залишивши дітей біля нього, вихованням та утриманням яких займається тільки він та його мати.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, просить шлюб розірвати та залишити дітей на проживанні та вихованні із нею. Окрім того, до суду подала заперечення на позовну заяву, в якому зазначила, що вона протягом тривалого часу змушена була переховуватися від чоловіка, у звязку із знущанням та жорстоким побиттям, а тому не мала змоги забрати дітей із собою. На даний час, вона винаймає в оренду житло, однак забрати дітей вона не має можливості через неадекватну поведінку чоловіка, що позбавляє її можливості доглядати та піклуватися про дітей.

Представники третьої особи органу опіки та піклування Косівської РДА ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали висновок Комісії з питань захисту прав дітей від 05.05.2017 року щодо місця проживання дітей.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, думку представника третьої особи та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 06.06.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 40, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 006650 виданим 06.06.2005 року (а.с.8).

Відповідно до копій свідоцтв про народження (а.с.4-7), в сторін, від даного шлюбу, є малолітні діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зазначені в позовній заяві обставини свідчать про те, що надії на збереження сімї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер. Підстав для примирення чи збереження сімї суд не вбачає.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч.1, ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У судовому засіданні, в присутності класного керівника Текучанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_10 та психолога Текучанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_11 було допитано дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. В присутності педагогів, ОСОБА_7 повідомила суд, про своє бажання проживати з батьком. Щодо місця проживання ОСОБА_6, то вона зазначила, що хоче залишитися із матір?ю та молодшою сестрою, і братом.

Окрім того, свідок ОСОБА_12, будучи допитаною в судовому засіданні, суду показала, що вона працює вчителем іноземної мови в Текучанській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів Косівської районної ради Івано-Франківської області. За час навчання діти ОСОБА_2 проявили себе з позитивної сторони, завжди мають зразковий вигляд, охайно одягнуті та зачесані. Протягом навчання мати систематично з'являється в школу для з'ясування справ дітей, цікавиться навчальним процесом та їх поведінкою. Стверджує, що жодного разу не бачила батька дітей, оскільки він ніколи не з'являвся до навчального закладу.

Відповідно до копії договору оренди житлового приміщення від 04.02.2017 року (а.с.48-49), ОСОБА_2 орендує квартиру в ОСОБА_13 в с.Текуча, присілок Баня, № 524, Косівського району Івано-Франківської області. Даний факт також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 04.07.2017 року № 125 (а.с.50) та показами свідка ОСОБА_13, якого було допитано в судовому засіданні.

Згідно довідки виданої Текучанським фельдшерсько-акушерським пунктом від 30.06.2017 року (а.с.51), ОСОБА_2 неодноразово зверталася до Текучанського ФАПу, де її дітям: ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_8 та Лук'яну надавалася медична допомога амбулаторно і стаціонарно. Стосовно профщеплень мама виконувала всі назначення медичних працівників. Безліч разів мама приносила діти на ФАП без сторонньої допомоги.

Відповідно до характеристики ОСОБА_2 виданої Текучанською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів Косівської районної ради Івано-Франківської області від 30.05.2017 року № 38/03-13 (а.с.52), за весь період навчання дітей у школі завжди відвідувала батьківські збори. Зі слів класних керівників, станом навчання дітей мати завжди цікавилася, входила до батьківського комітету, брала участь в позакласних заходах, які проводяться в школі.

Факт належного виховання матір'ю ОСОБА_2 своїх дітей, також стверджується інформацією, викладеною в характеристиці на ОСОБА_7, ученицю 3 класу Текучанської ЗОШ І-ІІ ступенів (а.с.55) та характеристикою на ОСОБА_6, ученицю 6 класу Текучанської ЗОШ І-ІІ ступенів (а.с.56).

Згідно ч.2 ст.161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Як вбачається з характеристики виданої виконкомом Вижньоберезівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 01.03.2017 року № 51/02-24 (а.с.45), ОСОБА_1 ніде не працював і не працює в даний час, а займається веденням домашнього господарства. Після закінчення школи працював на різних сезонних роботах.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї виданого Вижньоберезівською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області від 14.06.2017 року № 172 (а.с.46), ОСОБА_1 проживає в житловому будинку, який належить його матері ОСОБА_14, разом із дітьми ОСОБА_7Ю, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідно до відповіді на звернення Текучанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Косівської районної ради Івано-Франківської області. від 27.02.2017 року № 6/03-02 (а.с.54), ОСОБА_1 за весь період навчання дітей у школі був на батьківських зборах тільки 15.02.2017 року. Зі слів класних керівників, станом навчання дітей батько не цікавиться, жодного разу не входив до складу батьківського комітету, не брав участі в позакласних заходах школи чи святкуванні дітей.

Окрім того, згідно висновку комісії з питань захисту прав дітей Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 05.05.2017 року № 21/09-17 "Про визначення місця проживання дітей" (а.с.27), комісія вважає за доцільне залишити на проживання з ОСОБА_1 дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, з ОСОБА_2 дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 Лук'яна Юрійовича, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року N 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України",вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Таким чином, оцінивши досліджені докази, з врахуванням віку дітей та їхнього визначення щодо місця проживання, а також ставлення батьків до дітей, їх особу, суд доходить висновку, що дітей, які досягли десяти років слід залишити на проживання із батьками за їх виробом, а дітей, яким ще не виповнилося десять років, слід залишити зі матір'ю, що буде відповідати їхнім інтересам.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 56, 104, 110, 112, 160, 161 СК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 та керуючись ст.ст. 10, 11, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 06.06.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 40, - розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити на виховання та проживання із батьком ОСОБА_1.

Малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 Лук'яна Юрійовича, ІНФОРМАЦІЯ_4 - залишити на виховання та проживання із матір'ю ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Б.В. Сабадах