АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

12 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва» визнання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконним та скасування,

за апеляційною скаргою представника Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва» - Короля Сергія Олександровича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року,

встановила:

у лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ №50 від 24.01.2017 р. «Про накладення дисциплінарного стягнення на лікаря відділення невідкладної медичної допомоги ОСОБА_1.».

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 р. позов було задоволено частково - наказ визнано незаконним та вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник відповідача - Король С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона працює на посаді лікаря невідкладної медичної допомоги в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва» та 04.01.2017 р. вона перебувала на чергуванні. В 17.00 вона разом з медичною сестрою ОСОБА_3 повернулась з виїзду на виклики на станцію та до 18.00 здійснювала прийом амбулаторних хворих. О 18.00 вона виїхала на черговий виклик. 26.02.2017 р. їй стало відомо, що Наказом №50 від 24.01.2017 р. за підписом директора Центру ОСОБА_4 на неї було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за самоусунення від виконання своїх прямих посадових обов'язків шляхом ігнорування викликів на дім, що призвело до суттєвої затримки в наданні невідкладної медичної допомоги пацієнтам, який вона просить визнати незаконним та скасувати.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 р. позов було задоволено частково - наказ визнано незаконним та вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 р. було виправлено описку в рішенні суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 р. було відмовлено у роз'ясненні рішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено факту порушення позивачем вимог п. 1.6. та 1.7 Примірного положення про лікаря виїзної бригади пункту (відділення) невідкладної медичної допомоги для дорослого населення, затвердженого наказом МОЗ України від 29.08.2008 №500 «Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні».

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 139, 140, 147, 147-1, ч. 1 ст. 148, ч. 1 ст. 149, 150 КЗпП України, постанову КМ України №1119 від 21 листопада 2012 року «Про норматив прибуття бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги на місце події», наказ МОЗ України №500 від 29.08.2008 №500 «Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні».

Доводи, викладені представником відповідача в апеляційній скарзі, були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Судом першої інстанції було досліджено докази, надані сторонами по справі, на які вони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень та зроблено правильний висновок щодо визнання наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення незаконним через відсутність у діях позивача факту невиконання своїх прямих посадових обов'язків. Зокрема, судом першої інстанції було ретельно встановлено всі обставини щодо обслуговування викликів, які надходили 04.01.2017 р. до Центру, оглянуто журнал запису звернень про невідкладну медичну допомогу та журнал реєстрації амбулаторних хворих, допитано в якості свідка лікаря ОСОБА_5 Також судом першої інстанції в рішенні було детально проаналізовано зміст Акту №19 від 04 січня 2017 р. оперативно-штабної бригади надзвичайних ситуацій відділу медицини катастроф Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва.

Доводи представника відповідача про допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, яке полягає у вилученні від участі у справі третьої особи - ОСОБА_4 є безпідставним, оскільки ухвал про залучення третьої особи судом не постановлялось, а частина вимог, де він був зазначений в якості третьої особи, була залишена без розгляду.

Також не потягла за собою неправильного вирішення справи відмова суду першої інстанції у задоволенні клопотання про призначення судово-медичної експертизи, про що було заявлено представником відповідача 27.04.2017 р., оскільки представник просив поставити на вирішення експертизи питання про з'ясування характеру та ступеню ушкодження здоров'я позивача, причинно-наслідкового зв'язку між плановим лікуванням позивача та її емоційним станом у зв'язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності, можливості виконувати обов'язки лікаря відділення невідкладної медичної допомоги за станом здоров'я, що не було предметом дослідження по даній справі.

Клопотання позивача про постановлення окремих ухвал про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності та направлення їх до Управління поліції ГУ національної поліції у м. Києві, до Київської місцевої прокуратури №2, Управління охорони здоров'я Дарницького району м. Києва, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 211 ЦПК України постановлення окремої ухвали передбачено в разі, коли, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва» - Короля Сергія Олександровича відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 755/264/17-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9194/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.