Дата документу 20.09.2017 Справа № 554/6734/17
Провадження №4-с/554/109/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі суду :

головуючої судді - Блажко І.О.

при секретарі - Кучеренко В.В.

за участю державного виконавця - Шкурупій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державної виконавчої служби та про звільнення майна з-під арешту в порядку ст. 383 ЦПК України , -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державної виконавчої служби та про звільнення майна з-під арешту в порядку ст.383 ЦПК України. В якій прохав: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця виконавчої служби Київського РУЮ щодо не зняття арешту із майна боржника при закінченні виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-6526 виданого 24.02.2004 за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.12.2003 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 198 грн.; арешт накладений постановою державного виконавця ВДВС Київського РУЮ м. Полтави від 02.04.2004 на 1/3 частину кв. 197 по вул. Жовтневій (Соборності), 46 м. Полтави у межах примусового виконання виконавчого листа № 2-6526 виданого 24.02.2004 за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.12.2003 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 198 грн. скасувати. В обґрунтування скарги зазначив, що на початку серпня 2017 року, намагаючись розпорядитися належним майном, дізнався у нотаріуса, що належна 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 перебуває під арештом. Листом від 11.08.2017 розяснено, що арешт накладено в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6526 виданого 24.02.2004 за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.12.2003 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 4 198 грн. та розяснено про відсутність підстав для зняття арешту з належного майна. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27.07.2004 рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02.12.2003 про стягнення з нього, ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4 4 198 грн., за яким видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, скасовано, справу повернуто на новий судовий розгляд та вона була розглянута із іншими наслідками. Зазначений незаконний арешт порушує гарантоване ст. 41 Конституції України право власності і перешкоджає, як власнику, розпорядитися належною 1/3 частина квартира АДРЕСА_1. За повідомленням Октябрського районного суду справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення подвійної суми завдатку і відшкодування моральної шкоди знищена за скінченням строків зберігання, відомості щодо видачі виконавчих документів на підставі рішення Октябрського районного суду від 11.07.2005 у справі відсутні, тому змушений звернутися до суду з даною скаргою.

В судове засідання зявився державний виконавець за дорученням ОСОБА_5Ю, котрий проти задоволення скарги заперечував у повному обсязі. Прохав застосувати термін позовної давності.

Скаржник у судове засідання не зявився надавши до скарги клопотання про розгляд скарги за його відсутності. (а.с.6)

Суд, дослідивши матеріали спраги приходить до висновку задоволення скарги.

Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 02 грудня 2003 року у справі №2-6526/03 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3198 грн. суми завдатку та моральної шкоди в сумі 1000 грн., а всього 4198 грн.

27 липня 2004 року ухвалою Апеляційного суду Полтавської області, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02.12.2003 скасовано та справу направлено на новий розгляд в той же суд в іншому складі. (а.с.13)

11 липня 2005 року рішенням Октябрського районного суду м.Полтави у справі №2-475/05 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення подвійної суми завдатку, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1515 грн., повернення сплаченого держмита 51 грн., а всього 1566 грн. Рішення набрало законної сили 16 січня 2006 року (а.с.14).

18 березня 2004 року постановою державного виконавця ВДВС Київського РУЮ ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження. (а.с.9)

02 квітня 2004 року постановою державного виконавця ВДВС Київського РУЮ ОСОБА_6 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. (а.с.11).

ОСОБА_3 на початку серпня 2017 року дізнався у нотаріуса, що належна йому 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 перебуває під арештом.

Листом начальника Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області №4/3070-1 від 11.08.2017 розяснено, що арешт накладено в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6526 виданого 24.02.2004 за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.12.2003 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 4 198 грн. Підстави для зняття арешту з майна відсутні.

Відповідно до п.5 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.І ст.ст.3-7 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 у редакції від 27.07.2004, яка діяла на час утворення спірних правовідносин, виконавче провадження підлягало закінченню з підстав скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

На підставі ч.ч.1,2 ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 у редакції від 27.07.2004, яка діяла на час утворення спірних правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст.37 цього Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження.

Також якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні норми права існують і у наступних редакціях ЗУ «Про виконавче провадження» до цього часу.

Таким чином, при закінченні виконавчого провадження у порушення вимог закону, державним виконавцем не знято арешт із належної мені нерухомості.

Строки видачі та предявлення до виконання виконавчого листа за зазначеним судовим рішенням неодноразово сплинули.

Суд вважає, що строки звернення до суду не пропущено, оскільки порушення прав ОСОБА_3 є триваючим.

Зазначений незаконний арешт порушує гарантоване ст. 41 Конституції України право власності і перешкоджає ОСОБА_1 а.Л., як власнику, розпорядитися належною йому 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права і свободи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення скарги та визнати незаконною бездіяльність субєкта оскарження щодо скасування арешту на належну ОСОБА_3 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.383 ЦПК України , суд , -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державної виконавчої служби при виконанні рішення Октябрського районного суду м. Полтава у справі № 2-6526 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця виконавчої служби Київського РУЮ щодо не зняття арешту із майна боржника при закінченні виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-6526 виданого 24 лютого 2004 року за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2003 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 198 грн.

Арешт накладений постановою державного виконавця ВДВС Київського РУЮ м. Полтави від 02 квітня 2004 року на 1/3 частину кв. 197 по вул. Жовтневій (Соборності), 46 м. Полтави у межах примусового виконання виконавчого листа № 2-6526 виданого 24 лютого 2004 року за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 грудня 2003 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 198 грн. скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня проголошення, а відсутніми особами з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.О. Блажко