Справа № 513/1303/16-ц
Провадження № 2/513/186/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2017 року Саратський районний суд Одеської області в складі: судді Бучацької А.І., секретаря Златіної О.І., за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 06 вересня 2015 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5251139, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_1.

17 жовтня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля, яким керував відповідач ОСОБА_2, та автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2015 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП.

Оскільки цивільноправова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_3 застрахована у ТДВ СК «Альфа Гарант», власник пошкодженого автомобіля НОМЕР_4, звернувся до ТДВ СК «Альфа Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування.

28 березня 2016 року ТДВ СК «Альфа Гарант» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 49000 гривень.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом строк не повідомив ТДВ СК «Альфа Гарант» про настання страхового випадку, що є підставою для стягнення в порядку регресу страхового відшкодування, сплаченого позивачем.

Посилаючись на ці обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 49000 гривень 00 копійок та судовий збір у сумі 1378 гривень.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі, надавши пояснення по суті позову.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, заперечував проти задоволення позову. Послався на те, що після ДТП 19 жовтня 2015 року він направив на адресу позивача повідомлення про ДТП разом зі схемою ДТП, на підтвердження надав копію накладної курєрської служби, а також лист вих. № 01/08-16 від 04.08.2016 року ФОП ОСОБА_4 (а.с. 79, 82).

Посилаючись на те, що ним були виконані всі умови чинного законодавства щодо своєчасного повідомлення страховика про ДТП, та з урахуванням відсутності інших умов, при яких страховик має право регресної вимоги, відповідач просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши представника позивача та заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного.

06 вересня 2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (надалі ТДВ «Альфа-Гарант») та ОСОБА_3 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5251139, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Volvo» державний номер НОМЕР_5 (а.с.4).

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2015 року встановлено, що 17 жовтня 2015 року о 13 годині 25 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_6, в м. Одесі по вул. Жуковського, 39, при зміні напрямку руху, не впевнився у безпеці та при повороті ліворуч не зайняв відповідного крайнього положення, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Даною постановою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 5).

30 грудня 2015 року ОСОБА_6, яка згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ № 054552 є власником пошкодженого автомобіля НОМЕР_4, звернулась до ТДВ СК «Альфа Гарант» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.6-9).

Звітом № 15605 від 28 січня 2016 року визначено, що матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Peugeot» реєстраційний номер НОМЕР_7, складає 70000 гривень 48 копійок (а.с.10-26).

28 березня 2016 року ТДВ СК «Альфа - Гарант» складено страховий акт № ЦВ/15/2307, відповідно до якого зазначена ДТП визнана страховим випадком та визначений розмір страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, встановленого договором від 06.09.2015 року, в сумі 49000 гривень (а.с.27-28).

28 березня 2016 року ТДВ СК «Альфа Гарант» сплатив ОСОБА_6 страхове відшкодування у розмірі 49000 гривень, що підтверджено платіжним дорученням № 20983 від 28 березня 2016 року (а.с.29).

13 липня 2016 року позивач надіслав відповідачу ОСОБА_2 регресну вимогу, в якій запропонував у термін, що не перевищує 7 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги, сплатити йому 49000 гривень (а.с.30-31).

18 липня 2016 року відповідач отримав зазначену вимогу, що підтверджено його підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.32).

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не оспорював наявність своєї вини у ДТП, суму страхового відшкодування, яка виплачена позивачем потерпілому.

Заперечення відповідача полягають в тому, що він вважає, що після ДТП своєчасно повідомив страховика про настання страхового випадку.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані відповідачем копія накладної курєрської служби, а також лист ФОП ОСОБА_4 за вих. № 01/08-16 від 04.08.2016 року, в якому вказано, що 19 жовтня 2015 року співробітником курєрської служби був прийнятий у доставку пакет № 5063214/1 від ОСОБА_2 для ТДВ СК «Альфа-Гарант» суд не приймає до уваги в якості доказів повідомлення відповідачем позивача про настання ДТП. Оцінюючи критично зазначені докази, суд враховує, що в накладній відсутні відомості про вручення поштового відправлення представнику ТДВ СК «Альфа-Гарант»; відповідачем не надано розрахункового документа на підтвердження оплати зазначеного поштового відправлення.

Таким чином, відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження повідомлення ним страховика про настання страхового випадку у передбачений Законом строк.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 33, 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 3- 8, 10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КМ № 902794, виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 15 липня 2014 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_8, на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", 01133, м. Київ, вул. Л. Українки, 26, , п/р 4100 ПАТ "Укрсиббанк", МФО 351005, 49000 (сорок девять тисяч) гривень та витрати на оплату судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень, а всього 50378 (п'ятдесят тисяч триста сімдесят вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька