Справа № 450/2999/17 Провадження № 2/450/1812/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року Пустомитівськийрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

встановив:

02.11.2017 року представник позивача звернувся в суд з даним позовом та просить звернути стягнення на перемет іпотеки а саме, житловий будинок № 10 а по вул. Сковороди в с. Кнопниця, Пустомитівського району Львівської області та земельну ділянку, що знаходиться за вказаною адресою, закріпити за ПАТ «ВіЕс Банк» права управителя щодо вказаного майна.

Ухвалою судді від 03.11.2017 р. відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, шляхом передання в управління позивача нерухомого майна, а саме житлового будинку № 10 "а" по вул. Сковороди в с. Кнопниця, Пустомитівського району Львівської області та земельної ділянки, що знаходиться за вказаною адресою, для чого просить забезпечити ПАТ «ВіЕс Банк» права управителя необхідні для здійснення належного управління вказаним майном.

Свої вимоги мотивує тим, що невжиття таких заходів може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Нормою ч.3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Проте в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують викладені заявником обставини, на які він посилається як на підставу вжиття заходів забезпечення позову, а саме: витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що житловий будинок № 10 " а" по вул. Сковороди в с. Кнопниця, Пустомитівського району Львівської області та земельна ділянка за даною адресою, перебувають у власності ОСОБА_1, та що відповідачем вчиняються дії, які свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Окрім цього, позивач просить забезпечити позов шляхом передачі йому в управління предмету іпотеки з наданням прав управителя, і в разі задоволенні заяви про забезпечення позову, фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Приймаючи дане рішення, суд також керується Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у пункті 16 якої розяснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що ця обставина може спричинити шкоду відповідачеві та іншим особам.

Керуючись ст. ст. 60, 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_2