Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2017 р. Справа153/258/17

Провадження2/153/102/17-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря с/з Сарафімовської Т.О.

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Цекинівка Ямпільського району Вінницької області померла її мати - ОСОБА_4. За життя 11.02.2004 ОСОБА_4 склала заповіт, в якому все своє майно заповіла в рівних долях донькам - ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Заповіт не змінений та не відмінений. У шестимісячний строк, встановлений для звернення до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини позивач не звернулася, оскільки не знала про існування цього заповіту, так як з 25 серпня 2004 року до 25 вересня 2004 року знаходилася на лікуванні в обласному онкологічному диспансері, а після виписки з лікарні ще довгий час лікувалася. Позивач зазначила, що вона запитувала сестру, яка є відповідачем у справі, стосовно спадщини, на що та відповідала, що все добре. Про існування заповіту вона дізналася лише після того, як звернулася до Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області з питання про стан земельного паю, який був власністю покійної матері, де 26.01.2017 отримала копію заповіту і їй повідомили про те, що спадщину прийняла відповідач. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, їй було відмовлено, у зв'язку з пропущенням строку. Позивач вважає пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Вважаючи свої права невизнаними, позивач просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася внаслідок смерті матері ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що її мати - ОСОБА_4 довгий час проживала у неї. На момент смерті матері вона перебувала у м. Вінниця разом зі своєю донькою, яка хворіла і перебувала на лікуванні. У зв'язку з хворобо, дитині необхідно було щомісяця їздити здавати аналізи та проходити обстеження. Після цього вона важко захворіла, її оперували в онкологічній лікарні. Про існування заповіту вона нічого не знала, а дізналася про нього лише в січні 2017 року, коли було оголошення в місцевій газеті про неоформлені земельні паї і що необхідно звернутися в сільську раду. Позивач зазначила, що після лікування в м. Вінниця вона поверталася в місце свого проживання, але її голова була зайнята іншим і вона не знала, що необхідно писати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. Вона чекала того моменту, коли вона та її дві сестри зустрінуться разом, оскільки зі слів матері спадщина ділилася на трьох. Позивач вказала, що до серпня 2004 року займалася проблемами, пов'язаними зі здоров'ям її дитини, а з серпня по вересень 2004 року обстежувалася у лікарів сама.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена у порядку ст.. 74 ЦПК України - судовою повісткою, направленою рекомендованим повідомленням за адресою зареєстрованого місця її проживання. Про причини неявки суд не повідомила, заперечень суду не надала.

Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача ОСОБА_3, ухвалено про розгляд справи без її участі.

Із показань свідка ОСОБА_6 встановлено, що вона є сусідкою та вчителем позивача і добре знає її сім'ю. Їй відомо, що після смерті матері позивач ОСОБА_2 важко хворіла, також хворіли її діти і вона фізично не мала можливості порушувати питання спадкування. Із серпня по вересень позивач перебувала на лікуванні, а до цього хворіли її діти, а саме - її молодша донька, яку вона не могла залишити та відлучитись.

Із показань свідка ОСОБА_7 встановлено, що вона є донькою позивача. Протягом шести місяців в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач перебувала в м. Вінниця, оскільки її донька ОСОБА_12 хворіла на тяжке захворювання, після цього позивач сама захворіла і перебувала на лікуванні, потім постійно їздила на обстеження, тому і не могла подати заяву до нотаріуса.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Із копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1, виданого 14.04.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Цекинівка Ямпільського району Вінницької області померла ОСОБА_4.

Із копії заповіту від 11.02.2004, посвідченого секретарем виконкому Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що ОСОБА_4 заповіла в рівних долях своїм донькам ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 все майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом вона матиме право. Заповіт не змінено та не відмінено, про що в заповіті є відмітка, зроблена 26.01.2017 секретарем Цекинівської сільської ради.

Із копії довідки, виданої Ямпільським районним медичним центром первинної медико-санітарної допомоги 27.02.2017, встановлено, що ОСОБА_2 знаходилась на оперативному лікуванні з 25.08.2004 до 25.09.2004 в обласному онкологічному диспансері.

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 30.01.1983, встановлено, що 30.01.1983 ОСОБА_9 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Із копії довідки №132 Вінницького пологового будинку №1 від 10.04.2009 встановлено, що ОСОБА_2 знаходилася на лікування в гінекологічному відділенні з 05.04.2009 по 10.04.2009.

Із копії Свідоцтва про народження, НОМЕР_2, виданого 25 січня 1958 року, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Надушита Дрокієвського району Молдовська РСР народилася ОСОБА_2, батьками якої є ОСОБА_11 та ОСОБА_4.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №47639097 від 06.05.2017 встановлено, що до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 Ямпільською державною нотаріальною конторою 17.05.2006 заведена спадкова справа №261/2006 та видані Свідоцтва про право на спадщину.

Із копії спадкової справи №261/2006 встановлено, що 17.05.2006 заведено спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 Заяву про прийняття спадщини за законом подала донька ОСОБА_3, в якій повідомила про те, що крім неї інших спадкоємців немає. 17.05.2006 на ім'я ОСОБА_3 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на: житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1; майновий пай члена КСП «Дністер» с.Цекинівка Ямпільського району Вінницької області; право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності правонаступника КСП «Дністер» с.Цекинівка Ямпільського району Вінницької області, в розмірі 1,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі та грошовий вклад з належними відсотками та всіма видами нарахувань, який зберігається в Цекинівській філії ощадбанку 2915/07 на рахунку НОМЕР_3.

Із анамнезу захворювання встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебувала у Вінницькому обласному онкологічному диспансері на стаціонарному лікуванні (хірургічне лікування) в періоди: з 06.11.2006 по 20.11.2006, з 27.12.2006 по 12.01.2007, з 11.02.2009 по 19.02.2009.

Із епікризу встановлено, що ОСОБА_12 перебувала на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділенні Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні в період з 24.02.2004 по 15.03.2004.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленим, що дійсно позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області.

Однак оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає недоведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті її матері, виходячи із наступного.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України позивач зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик інших свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач своїми доводами та наданими письмовими доказами не довела об'єктивних, непереборних, істотних труднощів,які унеможливили вчинення не. Дій по поданні до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті матері у строк, встановлений ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 судом не можуть бути визнані поважними такі причини строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Судом встановлено, що мати позивача - ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Письмові докази, які надала суду позивач, підтверджують той факт, що донька позивача перебувала на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній клінічній лікарні в період з 24.02.2004 по 15.03.2004, а сама позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в періоди: з 25.08.2004 по 25.09.2004, 06.04.2009 по 10.04.2009, з 06.11.2006 по 20.11.2006, з 27.12.2006 по 12.01.2007 та з 11.02.2009 по 19.02.2009. Встановлені обставини доводять те, що позивач не весь строк, визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини, перебувала на лікуванні, періодично приїздила в місце свого проживання, і тому мала можливість звернутися з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Суд не бере до уваги як доказ показання свідків, що позивач через хворобу дитини та свою пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК є обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 хвороба не може підтверджуватись лише показаннями свідків.

Крім цього, позивачем не доведено неможливості вчинення відповідної нотаріальної дії відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Позивач не довела про наявність у неї перешкод для надіслання заяви про прийняття спадщини поштою, що передбачено п.3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Іншу причину, на яку вказала позивач у своїй позовній заяві - необізнаність про існування заповіту та спадкового майна, суд також вважає не поважною, оскільки сама позивачка спростувала цей факт своїми доводами у судовому засіданні, а саме - що не зверталася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, тому, що чекала моменту, коли вона та її дві сестри зустрінуться разом, оскільки зі слів матері за її життя, спадщина ділилася на трьох.

Названі позивачем причини пропуску строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, а саме - хвороба та необізнаність про існування спадкового майна не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини відповідно до положень ст. 1272 ч.3 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає названу позивачем причину пропуску вказаного строку неповажною.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову і має підстави для відмови у його задоволенні.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий А.Г.Любинецька-Онілова