Справа № 183/2241/17
№ 2/183/1915/17
19 червня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, за участі третьої особи: Новомосковської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування,
позивачі звернулися до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просять:
- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 3/10 частини житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 3/10 частини житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.
Позивачі до суду не з`явилися. Представник позивачів надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, відповідно до змісту якого, третя особа не заперечила проти позовних вимог.
У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.
Матеріали справи свідчать, що 15 листопада 1964 року одружилися ОСОБА_3 та ОСОБА_6, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6. Шлюб між якими розірвано 14 червня 1974 року.
ІНФОРМАЦІЯ_6 року народився ОСОБА_5. Батьком ОСОБА_5 вказано ОСОБА_3, матір`ю - ОСОБА_4 Означене підтверджується, окрім свідоцтва про народження, також і витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № НОМЕР_3 від 25 листопада 2016 року.
14 червня 1974 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.
12 травня 1990 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_7, після якого ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_6.
20 лютого 1991 року народився ОСОБА_2, батьком якого вказано ОСОБА_5, матір`ю - ОСОБА_8
14 жовтня 1998 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 померла.
У відповідності до відповіді Новомосковської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року не заводилося.
У відповідності до довідки, виданої Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради 04 травня 2017 року, ОСОБА_4 по день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Склад сім`ї - ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_5
У відповідності до довідки, виданої головою квартального комітету № 10 м.Новомосковська 17 листопада 2016 року, ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 1989 року до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
Згідно з довідкою, виданою головою квартального комітету № 10 м.Новомосковська 17 листопада 2016 року ОСОБА_2, зареєстрований в АДРЕСА_2, постійно проживав із батьком - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
У відповідності до наданої суду спадкової справи після смерті ОСОБА_5, 16 червня 2017 року до нотаріуса із заявою про фактичне прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та про видачу заяви про право на спадщину звернувся ОСОБА_2
03 жовтня 2003 року ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер.
У відповідності до наданої суду копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3, 18 листопада 2016 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 та 17 лютого 2017 року - ОСОБА_2
Постановою Новомосковської державної нотаріальної контори від 06 травня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 з підстав того, що спадкоємцями не наданий правовстановлюючий документ на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (сто сорок три). Також відповідно до листа, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 04 квітня 2017 року за вих. № 01-03/13/2017, оригіналу рішення народного суду м. Новомосковська від 31 січня 1977 року не виявлено.
У відповідності до наданої суду копії рішення народного суду м. Новомосковська від 31 січня 1977 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл будинку та визнання права власності, визнано право особистої власності на 3/5 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, визнано право особистої власності на 2/5 частини за ОСОБА_4
Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.
Виходячи з того, що як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 померли до 2004 року, до означених правовідносин, виходячи з положень ч.4 прикінцевих та Перехідних положень ЦК України підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.
Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Відповідно до ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначеній в статті 21 цього кодексу.
Відповідно до ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.
Відповідно до ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) і померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
За ст.548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
У відповідності до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо: він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до ст.552 ЦК УРСР спадкоємець, який вступив у володіння і управління спадковим майном до з'явлення інших спадкоємців, не вправі розпоряджатися спадковим майном (продавати. заставляти та ін.), поки не мине шість місяців з дня відкриття спадщини або поки не буде одержано ним свідоцтво про право на спадщину.
Виходячи з того, що наданою копією рішення суду та відомостями, наданими органом, який на момент смерті здійснював реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджено факт належності за життя ОСОБА_4 2/5 частин житлового будинку, ОСОБА_5, як син померлої та єдиний спадкоємець першої черги за законом, який на момент смерті померлої проживав із померлою та продовжив проживати в домоволодінні, чим фактично прийняв спадщину після ОСОБА_4 набув права власності на 2/5 частини спірного домоволодіння, однак належним чином не здійснив реєстрацію права власності, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
Спадкоємцями померлого ОСОБА_5 першої черги за законом були ОСОБА_3 - як батько померлого та ОСОБА_2, як син померлого. При цьому, доказів того, що ОСОБА_2, як син померлого або законний представник ОСОБА_2 протягом шестимісячного строку вчинив дії, які свідчать про прийняття спадщини, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, постійно проживав на момент смерті померлого із батьком суду не подано. При цьому, сам по собі факт малолітства на день відкриття спадщини за нормами ЦК УРСР не є підставою для прийняття спадщини, внаслідок чого суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, як батько померлого та особа, що на день відкриття спадщини та після цього дня фактично проживала за однією адресою з померлим, після смерті померлого продовжив користуватися належним померлому майном, а тому є таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 в тому числі і на майно, на яке померлий набув права в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 - 2/5 частини спірного домоволодіння та фактично став одноосібним власником житлового будинку, з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Вирішуючи позов в частині визнання права власності в порядку спадкування з законом після смерті ОСОБА_3 суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
За ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
В зв'язку з наведеним, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту набуття спадкодавцем за життя права на 3/5 частини спірного будинку за рішенням суду, реєстрацію права власності на нерухоме майно в установленому законом порядку та факту прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_5, який прийняв спадщину, однак не оформив свої спадкових прав після смерті ОСОБА_4 у вигляді 2/5 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, власником яких була ОСОБА_4, прийняття позивачами спадщини, відсутність факту подання заяви іншими особами, які мають право на спадкування за законом у встановлений ст.1270 ЦК України строк, відсутність доказів на підтвердження відчуження спадкодавцями нерухомого майна на користь третіх осіб до часу відкриття спадщини кожного з них та враховуючи позовні вимоги, заявлені суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково. Оскільки наявні підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на 3/10 частини домоволодіння в порядку спадкування після смерті власника - ОСОБА_3 та 2/10 частини домоволодіння на які померлий не оформив своїх спадкових прав, та за ОСОБА_2 належить визнати право власності на 3/10 частини домоволодіння в порядку спадкування після смерті власника - ОСОБА_3 та 2/10 частини домоволодіння на які померлий не оформив своїх спадкових прав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
позовну заяву ОСОБА_9, ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, за участі третьої особи: Новомосковської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку № АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку «А», загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., сіней «а», тамбуру «а1», літньої кухні «Б», прибудови «б», погрібу «пг», погрібу «пг1», убиральні «В», сараю «Г», огорожі № 1,3,6, воріт № 2, замощення № 4, зливна яма № 5, хвіртка № 7, власниками якого був ОСОБА_3 (3/5 частини), померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та ОСОБА_4 (2/5 частини), померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, спадкоємцем за законом якої був син - ОСОБА_5, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 року, який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав та спадкоємцем якого за законом був батько - ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року, який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року право власності на 1/2 частину житлового будинку № АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку «А», загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., сіней «а», тамбуру «а1», літньої кухні «Б», прибудови «б», погрібу «пг», погрібу «пг1», убиральні «В», сараю «Г», огорожі № 1,3,6, воріт № 2, замощення № 4, зливна яма № 5, хвіртка № 7, власниками якого був ОСОБА_3 (3/5 частини), померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та ОСОБА_4 (2/5 частини), померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, спадкоємцем за законом якої був син - ОСОБА_5, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 року, який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав та спадкоємцем якого за законом був батько - ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року, який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав.
В решті позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.О. Парфьонов