Справа №195/452/13-ц
УХВАЛА

іменем України

03.07.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Скрипченка Д.М., при секретарі Левкович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції Дніпропетровської області при примусовому виконанні виконавчого листа №19виданого 20.01.2015 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на його користь боргу в сумі 103984,52 гривні та зобов'язати відновити виконавче провадження.

Скарга мотивована тим, що 05.05.2017 року він отримав поштою постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа прийняту 28.03.2017 року якою встановлено, що стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий лист було повернуто та припинено чинність арешту майна боржника зі скасуванням інших заходів примусового виконання рішення.

Вважає постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа безпідставним та незаконним, оскільки норма на яку він посилається не могла бути застосована при даних обставинах, так як не регулює порядок повернення виконавчих документів.

З часу відкриття виконавчого провадження пропозицій від ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про залишення за собою майна боржника на його адресу не надходило.

В судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу.

Начальник ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заперечуючи проти скарги посилається на те, що боржник ОСОБА_3 неодноразово був повідомлений про явку до виконавчої служби, про причини неявки не повідомляв. З відповідей Державної податкової служби про джерело доходів боржника відсутнє, номери рахунків відкритих у банках відсутні.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було з'ясовано, що за боржником ОСОБА_3 зареєстровано нерухоме майно, яким є однокімнатна квартира по вул. Молодіжній 8, с-ще Степногірськ, Василівський район Запорізька область, яка і була описана державним виконавцем відповідним актом опису та арешту майна.

04.07.2016 року прийнято постанову про призначення експерта суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні щодо ринкової вартості майна. Згідно висновку експерта від 15.07.2016 року ринкова вартість описаного та арештованого майна боржника склала 87285 гривень.

04.08.2016 року державним виконавцем прийнято рішення про направлення до Дніпропетровської філії Державного підприємства "СЕТАМ" для проведення реалізації арештованого нерухомого майна боржника, однак торги не відбулися, майно не реалізоване.

16.01.2017 року стягувачу було направлено лист за вих. номер 145/13.43-47 у якому запропоновано залишити за собою нереалізоване майна та роз'яснено, що майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною, однак відповіді ОСОБА_1 на адресу державної виконавчої служби не надійшло.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Доведено, що постановою від 28.03.2017 року державним виконавцем Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернуто стягувачу виконавчий документ №195/452/13-ц виданий 20.01.2015 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 103984,52 гривень на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно п. 3) ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий доведено повертається стягувачу, якщо він відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

З наданих ОСОБА_2 районним відділом державної виконавчої служби копій документів вбачається, що Державним підприємством "СЕТАМ" Дніпропетровської філії в період з 29.09.2016 року по 01.10.2016 року проводилися електронні торги з реалізації однокімнатної квартири загальною площею 38,1 кв.м., АДРЕСА_1, с-ще Степногірськ Василівський район, Запорізька область, які не відбулися про що сформовано відповідні протоколи.

ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №145/13.43-47 від 16.01.2017 року дану інформацію було доведено до відома стягувачу із одночасним роз'ясненням ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, відомості про те, що стягувач надав згоду або відмовився від пропозиції державного виконавця відсутні.

Так, згідно п.п. 6, 7 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо такий відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що державним виконавцем у ході виконавчого провадження відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» вжито необхідних заходів щодо примусового виконання рішення, проте такі заходи виявилися безрезультатними.

Згідно із ч. 5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 цього Закону.

Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання виконавчого листа №195/452/13-ц виданого 20.01.2015 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 103984,52 гривень.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-388 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.М. Скрипченко