Справа № 128/2619/17
УХВАЛА

24 жовтня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»» про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Оглядом матеріалів даної позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки не в повному обємі оплачена судовим збором відповідно до вимог п.10 ч.1 ст. 80 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та п. 12 розяснень Постанови ВСС України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, відповідно до яких у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, при цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Ухвалою суду від 06.10.2017 року дана позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання копії вищезазначеної ухвали суду.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, представником позивача ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_3 надано суду заяву, з якої вбачається, що вимоги ухвали суду від 06.10.2017 року не виконані з огляду на наступне.

Так, в своїй заяві представник посилається на п. 15 розяснень Постанови ВСС України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, згідно яких пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. Для з'ясування питання про те, які вимоги відносяться до майнових, а які - до немайнових, суди повинні також враховувати роз'яснення, викладені у пункті 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин». Таким чином, представник вважає, що позовна вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння є вимогою майнового характеру, так як дана вимога та вимога про визнання права власності стосуються предмету позову, що має єдину вартість, то саме загальна вартість майна, що є предметом спору є загальною сумою позовних вимог, а відтак судовий збір сплачено згідно вимог законодавства.

Однак. дана позиція представника позивача не узгоджується з п. 12 розяснень Постанови ВСС України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, відповідно до яких увипадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру (в даному випадку - витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на це майно). При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно ч.2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»» про витребування майна з чужого незаконного володіння - вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічним позовом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд 1-ої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: