УХВАЛА
Справа № 564/1560/14-ц

03 листопада 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Цвіркун О.С.,

при секретарі забейді А.В.

розглянувши подання державного виконавця Костопільського районного відділу ДВС України Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кроки Г.В., яке погоджено із начальником відділу ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:
До Костопільського районного суду надійшло подання державного виконавця Костопільського районного відділу ДВС України Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кроки Г.В. про вирішення питання щодо тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання своїх зобов`язань.

В обгрунтування подання покликається, на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 55001142, яке відкрито згідно виконавчих листів за № 564/1560/14-ц виданих від 21.11.2014 року, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в розмірі 516 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття.

Однак, боржником рішення суду не виконанується, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, у зв`язку з чим у ОСОБА_2 станом на 01.10.2017 року виникла заборгованість у розмірі 59622, 99 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" просить подання задовольнити.

Начальник Костопільського РВДВС Ковальчук І.В. в судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав виклдених у ньому.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що подання до задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконнанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З подання державного виконавця вбачається, що 25.10.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 45751862, № 45752005, № 45752105 у зведене виконавче провадження № 55001142 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в розмірі 516 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття.

З подання державного виконавця Кроки Г.В. вбачається, що ОСОБА_2 покладені на нього обов`язки не виконує, внаслідок чого у нього станом на 01.10.2017 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 59622,99 грн.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертається до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Зі змісту подання, вбачається, що майна, за рахунок якого ОСОБА_2 міг би виконати покладені на нього обов`язки не має, останній за трудовим, цивільно-правовим договорами не працює, пенсії не отримує.

Таким, чином державним виконавцем в поданні не доведено, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від покладених на нього рішенням суду обов`язків, щодо сплати аліментів.

Окрім того, відповідно п.23 постанови Верховної Ради України від 2 вересня 1993 року №3423 Про затвердження положення про паспорт громадянина України, забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України.

Як вбачається з положення ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язання або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародними договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що обмеження про яке йдеться в поданні а саме тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України можливе тільки на підставі ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, тобто, громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон або у громадянина України, який має закордонний паспорт, останній може бути тимчасово вилучений до виконання боржником своїх зобов`язань.

Однак в поданні відсутні данні про наявність паспорта громадянина України для виїзду закордон (номер паспорта, дата видачі, ким виданий), а питання про тимчасову заборону у видачі йому закордонного паспорта громадянина України у поданні не ставиться.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до переконання, що подання заявлене без достатніх підстав.

Крім того, державний виконавець просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України до виконання ним зобов`язань покладених на нього виконавчими листами № 564/1560/14-ц від 21.11.2014 року, однак питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон може ставитися лише щодо виконання особою покладених на нього обов`язків згідно рішення суду, а не до виконання зобов`язань покладених на нього згідно виконавчих листів.

На підставі наведеного та керуючись ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання державного виконавця Костопільського районного відділу ДВС України Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Кроки Г.В., яке погоджено із начальником відділу ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. С. Цвіркун