Провадження №2/225/1070/2017
Справа №225/1644/17
Дзержинський міський суд Донецької області
07 липня 2017 року м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Довженко О.В.,
секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ленінської районної ради у м.Донецьку Донецької області, третя особа - приватний нотаріус Горбунов Володимир Анатолійович, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ленінської районної ради у м.Донецьку Донецької області про визнання права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,4 м2, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яку він фактично отримав після смерті своєї дружини - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Позовні вимоги обґрунтовує наступним:
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на момент смерті проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі договору дарування від 20.11.2009 року, зареєстрованому в реєстрі за №7369.
Заповіт, складений ОСОБА_4 07.03.2014 року на користь ОСОБА_5, рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 20.02.2017 року був визнаний недійсним. Рішення набрало чинності 02.03.2017 року.
Таким чином, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є батько позивача - ОСОБА_3, який на момент смерті проживав з останньою однією сім'єю і був зареєстрований у вищезазначеній квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року фактично прийняв спадщину у вигляді двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що відкрилась після смерті його дружини - ОСОБА_4.
Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, не встигнувши оформити спадкові права на вищевказане майно.
У встановлений законом термін позивач звернулась до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Горбунова В.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру №38271164 від 03.09.2014 року.
За спливом шести місяців позивач знов звернулась до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Горбунова В.А. з питання видачі свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі такого свідоцтва позивачеві було відмовлено. Причиною відмови в телефонному режимі нотаріусом поснено знаходження спадкової справи в зоні проведення антитерористичної операції, на тимчасово неконтрольованій українською владою території у м.Донецьк. Таким чином, передати зазначену спадкову справу до нотаріального архіву на підконтрольній українській владі території не виявляється можливим. Окрім того, даний нотаріус зазначив позивачеві, що свою діяльність на території України припинив.
Наведене стало приводом для звернення позивача до суду за захистом порушеного права.
Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутностю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.
Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали.
Згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження за відсутності відповідача та третьої особи з дотриманням вимог, встановлених законом, зокрема, за згодою позивача на заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку нормативним актам, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення, з огляду на викладене нижче.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.08.2005 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецька, актовий запис №546. (а.с.19).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.
Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належала померлій ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі договору дарування від 20.11.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №7369. Даний факт підтверджений також витягом з Державного реєстру правочинів №7974987 від 20.11.2009 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства бюро технічної інвентаризації м.Донецька №24746160 від 10.12.2009 року; технічним паспортом КП Бюро технічної інвентаризації м.Донецька (а.с.15-16,17, 18, 22-23).
Однак, під час вчинення нотаріальних дій було з'ясовано, що померла ОСОБА_4 залишила заповіт від 07.03.2014 року на користь ОСОБА_5, який був посвідчений П'ятою державною нотаріальною конторою 07.03.2014 року.
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 20.02.2017 року у справі №225/4075/14-ц зазначений вище заповіт був визнаний недійсним. Рішення суду набрало чинності 02.03.2017 року. (а.с.51-53).

Таким чином спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є її чоловік, батько позивача - ОСОБА_3, який на момент смерті (ІНФОРМАЦІЯ_2 року) проживав з останньою однією сім'єю і був зареєстрований в вищезазначеній квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Даний факт підтверджений довідкою №1365 від 27.03.2017 року Комунального підприємства «Керуючої компанії Ленінського району м.Донецька» абонентської служби. (а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача - ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 11.03.2014 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 303, (а.с.21), не встигнувши оформити спадкові права на вказане майно.

Відповідно до листа-відповіді від 26.05.2017 року №581/01-16 Торецької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 до Торецькї державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась. При цьому, зазначено, що спадкову справу заведено у П'ятій донецькі державній нотаріальній конторі, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєсту №47848708 від 25.05.2017 року. (а.с.54,55).

В свою чергу, згідно відповіді завідуючої П'ятої донецької державної нотаріальної контори, 05.09.2014 року до нотконтори із заявою (№875, спадкова справа №447/2014) про прийняття спадщини за заповітом щодо майна ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, звернулася ОСОБА_5, проте, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1261 ЦК України, позивач, будучи дочкою ОСОБА_3, за відсутності заповіту, є спадкоємицею останнього першої черги в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1,2 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В свою чергу, ч.1 ст.67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Пунктом 4.18 Глави 10 р.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадок, особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Так, за ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належала позивачеві - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить договір дарування квартири від 20.11.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №7369.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 20.02.2017 року у справі №225/4075/14-ц заповіт, складений ОСОБА_4 07.03.2014 року на користь ОСОБА_5, був визнаний недійсним. Рішення суду набрало чинності 02.03.2017 року. (а.с.51-53). Дані щодо наявності інших спадкоємців ОСОБА_4 за заповітом чи/або за законом в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, за відсутності заповіту, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 за законом є чоловік померлої, батько позивача - ОСОБА_3, який на момент смерті (ІНФОРМАЦІЯ_2 року) проживав з ОСОБА_4 однією сім'єю і був зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року фактично прийняв спадщину у вигляді двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що відкрилась після смерті його дружини - ОСОБА_4. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, не встигнувши оформити спадкові права на вищевказане майно.

Позивач, яка є рідною донькою ОСОБА_3, не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, у зв'язку із знаходженням спадкової справи на тимчасово неконтрольованій українською владою території у м.Донецьк Донецької області. Таким чином, єдиним способом отримати позивачем спадщину після смерті батька є відповідне рішення суду.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст.328,392,1216,1261,1269 ЦК України, ст.ст.2,4,5,8,10,11,14,210,212,213,215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,4 м2, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яку він фактично отримав після смерті своєї дружини - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя