Справа № 303/1565/17
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів КОЖУХ О.А., ГОТРИ Т.Ю.

при секретарі СОЧЦІ І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області та Мукачівської міської ради Закарпатської області про зобовязання державного реєстратора вчинити дії, за апеляційною скаргою ПАТ «Універсал Банк» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 12 липня 2017 року, -

встановила:

Позивач ПАТ «Універсал Банк» оскаржив ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 12.07.2017, якою вищеназваний позов залишено без розгляду. Апелянт вказує на порушення судом норм процесуального права, оскільки клопотав про розгляд справи у відсутність свого представника, що суд залишив поза увагою. Вказуючи, що суд не мав підстав, передбачених ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України, для залишення позову без розгляду, позивач просить ухвалу скасувати, справу направити до суду для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України справу у відсутність учасників процесу, обговоривши доводи апеляції, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін, особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зокрема, особа, яка бере участь у справі, зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, зловживання правом не допускається (ст.ст. 11-14, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 5, ст. 10 ч.ч. 1, 2, ст. 11 ч. 2, ст.ст. 27, 31 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (зокрема, рішення у справах: «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001 (заява № 28249/95) (п.п. 52, 53, 57 та ін.); «ОСОБА_1 проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) від 26.04.2007 (заява № 8371/02) (п. 27 та ін.); «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03.04.2008 (заява № 3236/03) (п.п. 40, 41, 42 та ін.)).

Відповідно до норм ЦПК України, розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі; ці особи мають бути повідомлені про час і місце розгляду справи або викликані в суд у спосіб, що забезпечує фіксацію цього факту (ст. 74 ч.ч. 4, 5, 6, ст. 158 ч. 1). За змістом ст. 76 ч. 5 ЦПК України, із повідомленням представника сторони про час і місце розгляду справи вважається, що про це повідомлена і відповідна сторона.

Згідно зі ст. 169 ч. 1 п.п. 1-3, ч.ч. 2, 3 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання сторони, про яку нема відомостей, що їй вручена судова повістка; першої неявки в судове засідання сторони, оповіщеної у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вона повідомила про причини неявки, які судом визнано поважними; першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи, за клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд; у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Із цими нормами кореспондуються положення ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду від 05.04.2017 було відкрито провадження в справі, судовий розгляд призначено на 12.04.2017, у це судове засідання сторони не зявилися, однак, позивач подав письмове клопотання про заміну відповідача, яке було вирішене ухвалою суду від 12.04.2017 (а.с. 39, 41-43). Розгляд справи було відкладено на 28.04.2017, в це засідання, зокрема, належно повідомлений представник позивача ОСОБА_2 не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотань щодо руху справи не подавав (а.с. 46, 53).

Водночас із матеріалів справи вбачається, що представник позивача встановленим порядком 28.04.2017 оформив заявку на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення (а.с. 48). Про судове засідання, що було призначене на 12.05.2017, представник позивача був повідомлений 03.05.2017 (а.с. 53, 54). Безпосередньо перед початком судового засідання 12.05.2017 від представника ОСОБА_2 електронною поштою надійшла до Мукачівського міськрайонного суду заява від 12.05.2017 за вих. № 041/17-145, якою у звязку з неможливістю представника позивача взяти участь у даному судовому засіданні, оскільки в цей час в Ужгородському міськрайонному суді розглядаються інші справи за позовами банку, він просив розглянути позов за відсутності представника банку (а.с. 59). Однак, 12.05.2017 засідання не відбулося через хворобу судді (а.с. 60).

У подальшому судові засідання призначалися на 26.05.2017, 12.06.2017, 06.07.2017 і 12.07.2017, при цьому, 26.05.2017 і 12.06.2017 засідання не відбулися через хворобу судді, 06.07.2017 розгляд справи було відкладено на 12.07.2017 через неявку учасників процесу, які в останнє засідання також не зявилися (а.с. 60, 72, 73, 76, 79). Представник позивача був повідомлений про два останні судові засідання відповідно 03.07.2017 і 06.07.2017(а.с. 75, 78).

Таким чином, представник позивача не зявився у судові засідання. Твердження позивача в апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції вимог частини 3 статті 169 і пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК України через наявність вищевказаної заяви про розгляд справи у відсутність його представника необґрунтовані та не можуть враховуватися апеляційним судом. За змістом указаної заяви та за обставинами справи така стосувалася конкретного судового засідання, що було призначене на 12.05.2017, в яке представник не мав змоги зявитися через конкретну причину, вказану в заяві. Засідання не відбулося з незалежних від сторін причин, призначалися нові судові засідання, до справи надходили документи, про судовий розгляд сторони судом повідомлялися. Про причини неявки до суду представник позивача не повідомляв, від позивача не надійшли до суду ані підтвердження процесуальної позиції щодо розгляду в подальшому справи у відсутність його представника, ані нова (інша) відповідна заява, ані будь-які клопотання щодо руху справи.

Отже, суд першої інстанції виконав свій обовязок щодо повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, представник позивача не зявився в засідання двічі поспіль. У справі немає жодних даних щодо причин неявки до суду після 12.05.2017 представника позивача, неможливості такої явки. Залишення позову без розгляду внаслідок повторної неявки в судове засідання сторони позивача не повязується процесуальним законом із поважністю причин такої неявки, подальший розгляд справи та можливість її вирішення по суті повязуються з надходженням від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності, якої, як слід визнати за встановлених у справі обставин, немає. Позивач в особі представника не виконав свого обовязку повідомити суд про причини неявки у судове засідання, що випливає з положень ст. 27 ч. 3, ст. 77 ч. 2 ЦПК України, тож вважається, що не зявився в засідання без поважних причин. Сторони були в рівних процесуальних умовах, проте, слід враховувати, що саме позивач ініціював звернення до суду і саме йому, передусім, належить своїми діями доводити, що він має і продовжує підтримувати процесуально- і матеріально-правовий інтерес у справі, сам по собі розгляд якої не повинен порушувати прав іншої сторони.

Відтак, суд першої інстанції не мав обовязку вчергове відкладати розгляд справи та ухвалив процесуальне рішення з додержанням вимог закону, доводи апеляції законності та обґрунтованості ухвали не спростовують, тому на підставі ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України скаргу слід відхилити, ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити, ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 12 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді