Справа № 502/1823/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання - Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому вказав, що батьки позивача у 1957 р. збудували житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який відносився до складу колгоспного двору. У 1994 р. коли розпадались колгоспні двори, батьки позивача не провели перереєстрацію колгоспного двору у свою власність. 01.08.2007 року батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_4, склали заповіти, де вказали, що все майно, яке буде належати їм на час смерті, заповідають - ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_7 р. помер ОСОБА_3. На час його смерті, разом з ним проживала ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_3 позивач звернулась до нотаріуса з метою вступу у спадщину, з цього приводу була заведена спадкова справа. Відповідно правовстановлюючих документів позивач прийняла та оформила на себе спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) та земельної ділянки під житловим будинком, за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 до нотаріуса не зверталась. ІНФОРМАЦІЯ_6. померла мати позивача - ОСОБА_4, після смерті якої залишилось майно у вигляді: земельної ділянки (паю) та житлового будинку розташованого у АДРЕСА_2. Відповідним чином право власності на домоволодіння, батьки позивача не оформили оскільки не знали процедури оформлення власності. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась до приватного нотаріуса де було заведено спадкову справу. Нотаріус надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що не були оформлені відповідним чином документи на будинок. Інших спадкоємців за заповітом та законом немає.

В зв'язку з вищезазначеним позивач просить:

-встановити факт належності ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_8, житлового будинку, який знаходиться на вул. АДРЕСА_3 розташований на земельній ділянці фактичною площею 2274 кв. М. та в цілому складається з: літ. «А» - житлового будинку 1957 р. побудови; літ. «а» - прибудови; літ. «а1» - веранди; літ. «а2» - навісу; літ. «Б» - комори; літ. «В» - гаражу; літ. «Г» - літньої кухні; літ. «Д» - бані; літ. «Е» - сараю; літ. «Ж» - навісу; літ. «З» - убиральні; № 1-5, І - надвірних споруд;

-визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за спадщиною за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 на житловий будинок, який знаходиться на вул. АДРЕСА_3 розташований на земельній ділянці фактичною площею 2274 кв. М. та в цілому складається з: літ. «А» - житлового будинку 1957 р. побудови; літ. «а» - прибудови; літ. «а1» - веранди; літ. «а2» - навісу; літ. «Б» - комори; літ. «В» - гаражу; літ. «Г» - літньої кухні; літ. «Д» - бані; літ. «Е» - сараю; літ. «Ж» - навісу; літ. «З» - убиральні; № 1-5, І - надвірних споруд.

Після відкриття провадження у справі на дату судового розгляду представник позивача ОСОБА_1 надав заяву, згідно якої просив суд задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача, Мирнівської сільської ради, повідомлений про дату та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 74-76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

На підставі письмових заяв представника позивача, представника відповідача, суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та надані докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Мирнівським сіль Бюро ЗАГС Кілійського району Одеської області 01.06.1965 р., актовий запис № 8, - рос. «ОСОБА_3» та рос. «ОСОБА_10» є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_6, зареєстрували шлюб 17.11.1985 року у Мирнівській сільській Раді Кілійського району Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 16. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «ОСОБА_11».

З заповітів посвідчених секретарем виконавчого комітету Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 01.08.2007 р., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усе їх майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їм на день смерті та на що вони матимуть право заповіли ОСОБА_2.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3, виданого Виконавчим комітетом Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 09, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 187, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

Згідно довідки Виконавчого комітету Мирнівської сільської ради № 383 від 22.05.2017 р., станом на 16.04.1991 р. будинок за адресою: вул. АДРЕСА_4 відносився до складу колгоспних дворів та до його складу входили: ОСОБА_3 - голова колгоспного двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 р., ОСОБА_4 - член колгоспного двору, померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно довідки Виконавчого комітету Мирнівської сільської ради № 603 від 14.08.2017 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 р. постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_5 з 1971 р. до дня смерті. На день смерті ОСОБА_4 за вказаною адресою проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

З довідки Виконавчого комітету Мирнівської сільської ради № 604 від 14.08.2017 р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_6. постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_5 з 1971 р. до дня смерті. На день смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав.

З довідки КПКРР «Районне бюро технічної інвентаризації» № 234 від 13.05.2017 р., вбачається, щр станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_5 не зареєстровано.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 виданого головою Мирнівської сільської ради на підставі рішення позачергової XXV сесії V скликання Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 14.07.2009 року № 257, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,2274 га, розташованої в АДРЕСА_5, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зі свідоцтва на право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори від 07.12.2010 р. вбачається, що ОСОБА_2, є спадкоємцем майна ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 р., а саме, земельної ділянки, площею 0,2274 гектарів, розташовану в АДРЕСА_5, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» на садибний (індивідуальний) житловий будинок який знаходиться на вул. АДРЕСА_3 розташований на земельній ділянці фактичною площею 2274 кв. М. та в цілому складається з: літ. «А» - житлового будинку 1957 р. побудови; літ. «а» - прибудови; літ. «а1» - веранди; літ. «а2» - навісу; літ. «Б» - комори; літ. «В» - гаражу; літ. «Г» - літньої кухні; літ. «Д» - бані; літ. «Е» - сараю; літ. «Ж» - навісу; літ. «З» - убиральні; № 1-5, І - надвірних споруд.

Постановою приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Богачової Н.М. від 21.06.2017 р. ОСОБА_2 відмовлено у оформленні спадщини після смерті ОСОБА_4, оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім'ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року.

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо встановлення факту належності житлового будинку за ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_8, як членам колишнього колгоспного двору, оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній та вказані особи дійсно входили до складу відповідного колгоспного двору.

Стосовно визнання права власності на житловий будинок за ОСОБА_2, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є позивач, як спадкоємець за заповітом.

Судом встановлено, що позивач, який прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв'язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215, 256 ЦПК України, ст. ст. 16, 1223 ЦК України, ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_8, житлового будинку, який знаходиться на вул. АДРЕСА_3 розташований на земельній ділянці фактичною площею 2274 кв. М. та в цілому складається з: літ. «А» - житлового будинку 1957 р. побудови; літ. «а» - прибудови; літ. «а1» - веранди; літ. «а2» - навісу; літ. «Б» - комори; літ. «В» - гаражу; літ. «Г» - літньої кухні; літ. «Д» - бані; літ. «Е» - сараю; літ. «Ж» - навісу; літ. «З» - убиральні; № 1-5, І - надвірних споруд.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за спадщиною за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 на житловий будинок, який знаходиться на вул. АДРЕСА_3 розташований на земельній ділянці фактичною площею 2274 кв. М. та в цілому складається з: літ. «А» - житлового будинку 1957 р. побудови; літ. «а» - прибудови; літ. «а1» - веранди; літ. «а2» - навісу; літ. «Б» - комори; літ. «В» - гаражу; літ. «Г» - літньої кухні; літ. «Д» - бані; літ. «Е» - сараю; літ. «Ж» - навісу; літ. «З» - убиральні; № 1-5, І - надвірних споруд.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников