Справа № 496/1463/15-ц
Провадження № 4-с/496/16/17
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху та усунення недоліків

20 червня 2017 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії, рішення головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржниця звернулася до суду з вказаною скаргою.

Але, подана скарга не може бути прийнята до провадження Біляївським районним судом у зв`язку з тим, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме:

відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду 28 серпня 2015 року зі скаргою про порушення ЦПК України, закону «Про виконавче провадження» та неправомірні дії головного державного виконавця Олефіра С.В., в якій просила визнати дії головного державного виконавця Олефіра С.В. неправомірними, зупинити дію постанови на час розгляду справи, внести необхідну до постанови інформацію та вручити боржнику (т.1, а.с.1-3);

31 серпня 2015 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області вказану скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (т.1, а.с.17).

11.09.2015 року ОСОБА_1 надала скаргу (після усунення недоліків) про порушення ЦПК України, закону «Про виконавче провадження» та неправомірні дії головного державного виконавця Олефіра С.В. (т. 1, а.с.21-22).

14.09.2015 року надано скаргу (додаток) на неправомірні дії головного державного виконавця Олефіра С.В. та порушення ним закону «Про виконавче провадження», в якій просила прийняти та розглянути скаргу та зобовязати головного державного виконавця Олефіра С.В. винести постанову про повернення виконавчого листа №496/1463/15 від 31.07.2015 року в Біляївський районний суд Одеської області, винести відповідне покарання головному державному виконавцю Олефір С.В. (т.1, а.с.37-39);

02.10.2015 року ОСОБА_1 подано скаргу на неправомірні дії головного державного виконавця Олефіра С.В. та порушення ним прав скаржника та закону, в якій просила прийняти скаргу та розглянути її, покарати державного виконавця Олефіра С.В. згідно законів України (т.1, а.с.53-56);

Відділом державної виконавчої служби Біляївського МРУЮ в Одеській області були подані заперечення на скаргу (т.1, а.с.87, 149);

23.12.2015 року ОСОБА_1 подано скаргу про збільшення порушення головного державного виконавця Закону України, в якій скаржниця просила визнати вчинення державним виконавцем неправомірних дій і порушень ним ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про звернення громадян», Конституції України тощо, зобовязати державного виконавця подати заяву до суду про розстрочення чи відстрочення виконання рішення (т.1, а.с.107-110);

04.02.2016 року ОСОБА_1 надала клопотання про визнання за державним виконавцем Олефіром С.В. скоєння неправомірних дій і порушення ним ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», Конституції України, ЗУ «Про звернення громадян» та зобовязати державного виконавця подати заяву до суду про розстрочення чи відстрочення боргу ОСОБА_1 (т.1, а.с.131-132);

02.03.2016 року було подано клопотання, в якому ОСОБА_1 просила до її вимог добавити ще одну вимогу зобовязати постанову від 11.08.2015 року направити ОСОБА_3, як співвласнику нерухомого майна за адресою: с. Нерубайське, Біляївського району Одеської області, пров. Пастера, 6, на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 19.02.2015 року (т.1, а.с.184);

Крім того, 02.03.2016 року ОСОБА_1 було подано ще одне клопотання, згідно якого просила прийняти, розглянути клопотання та приєднати документи до справи, визнати за державним виконавцем Олефір С.В. порушення порядку накладення арешту на майно ОСОБА_1 та визнати постанови від 11.08.2015 року та 14.08.2015 року недійсними (т.1, а.с.185-186);

28.11.2016 року скаржниця подала клопотання, в якому просить прийняти та розглянути клопотання та приєднати скаргу від 13.07.2016 року з матеріалами та ухвалою від 18.07.2017 року до справи за скаргою ОСОБА_1 до головного державного виконавця відділу ДВС Біляївського МУЮ Одеської області ОСОБА_2, як матеріали по одної справі (т.2, а.с.84);

27.12.2016 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 було задоволено частково (т.2, а.с.109-112).

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 оскаржила його до апеляційного суду Одеської області (т.2, а.с.118-123).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.05.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 27.12.2016 року скасовано та скаргу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 декілька разів уточнювала свою скаргу, фактично кожен раз додаючи нові вимоги, що не є правильним, оскільки кожне рішення, дія, бездіяльність державного виконавця є окремими, мають строк оскарження, певну доведеність та строк розгляду. Численні скарги (заяви, клопотання) ОСОБА_1, що наявні в справі, призвели до того, що в результаті незрозуміло, які ж саме рішення, дії, бездіяльність оскаржено. Тобто, сторона в скарзі має чітко назвати які саме рішення, дії, бездіяльність оскаржено, вказати його номер, дату, найменування, конкретно вказати в чому полягає незаконність такого, чітко вказати дію (бездіяльність), яку оскаржує. Крім того, зі скарги чітко не вбачається чи пропущений заявником строк звернення до суду, тому необхідно заявнику зазначити, коли саме їй стало відомо про порушення свого права чи свободи, із посиланням на відповідні докази та дату, по кожному конкретному оскаржуваному рішенню, дії, бездіяльності.

Таким чином у відповідності до положень ст..385 ЦПК України право на звернення до суду є строковим; скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод.

У звязку із викладеним, суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, залишає її без руху, з наданням заявникові строку для усунення недоліків в установлений строк.

Керуючись ст.ст. 118, 119, 121, 383, 384 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії, рішення головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали, а саме:

- зазначити, які саме рішення, дії, бездіяльність оскаржено, вказати його номер, дату, найменування, конкретно вказати в чому полягає незаконність такого, чітко вказати дію (бездіяльність), яку оскаржує, а також зазначити, коли саме їй стало відомо про порушення свого права чи свободи, із посиланням на відповідні докази та дату, по кожному конкретному оскаржуваному рішенню, дії, бездіяльності.

Попередити, що у разі невиконання вимог суду у вказаний строк, скарга буде вважатись неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_4