У х в а л а

іменем україни

06 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Ізмайлової Т.Л., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ауді-Центр-Львів» про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору на готельне обслуговування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Голосіївського суду м. Києва від 08 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в грудні 2015 року шляхом використання мережі Інтернет він замовив готельні послуги, а саме: проживання двох дорослих і двох дітей у період з 03 січня 2016 року по 09 січня 2016 року у готелі «Слов'янка», розташованому в смт Славське Сколівського району Львівської області.

Згодом, змінивши дату проживання в готелі з 29 грудня 2015 року по 09 січня 2016 року, він перерахував грошові кошти в сумі 23 400 грн за вказаний термін проживання за реквізитами відповідача.

Вказував на те, що 29 грудня 2015 року він разом з родиною здійснив заселення у готель, проте через сім днів вимушений був відмовитися від послуг готелю внаслідок їх невідповідності вимогам якості та зміною обставин, в зв'язку з чим він вимушений був розірвати договір та терміново виїхати з готелю.

Звертав увагу на те. що він звернувся до відповідача з заявою про повернення коштів за фактично непрожиті дні. Однак грошові кошти в сумі 8 640 грн йому повернуті не були.

Посилаючись на наведене, просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 27 675 грн 41 коп., з яких: 9 080 грн - грошові кошти за фактично непрожиті дні в готелі з урахуванням інфляційних втрат за період з 13 січня 2016 року по 31 травня 2016 року; 99 грн 41 коп. - 3% річних, 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 9 417 - пені, а також 4 400 грн - витрати на правову допомогу.

Рішення Голосіївського суду м. Києва від 08 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить скасуватиоскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що умовами договору публічної оферти, укладеного сторонами, а саме: п. 4.2.3 передбачено право замовника відмовитися від готельних послуг виконавця, здійснивши спочатку ануляцію бронювання у строки, визначені п. п. 3.5.3., 3.5.5. договору, та обов'язок замовника не вимагати повернення переоплати за заброньовані номери в період:Святковий сезон, Високий сезон, Вихідні та Святкові дні, які визначаються у Правилах проживання готелю «Слов'янка» та викладені на офіційній сторінці Готелю в Інтернеті.

При цьому доказів на підтвердження наданням готелем неякісних послуг позивачем не надано, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Голосіївського суду м. Києва від 08 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

Т.Л.Ізмайлова

І.М. Фаловська