Номер провадження: 22-ц/785/4096/17
Номер справи місцевого суду: 2-480/11
Головуючий у першій інстанції Ільяшук А.В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.

при секретарі - Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Роздільнатранссервіс» на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 березня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Роздільнатранссервіс», треті особи: ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.08.2012 року позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Роздільнатранссервіс» (далі-Товариство) задоволено частково: з Товариства на користь позивачки суд стягнув на відшкодування матеріальної шкоди 110 317 гривень і 20 000 гривень моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.12.2012 року, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.08.2012 року змінено, розмір відшкодування моральної шкоди зменшено до 5 000 гривень і зобов'язано ОСОБА_2 передати Товариству автомобіль «Mazda 3».

У червні 2014 року Товариство звернулось із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду шляхом зарахування коштів від продажу автомобіля в рахунок погашення боргу Товариства перед ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка стягнута на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.08.2012 року і рішення апеляційного суду Одеської області від 19.12.2012 року.

Заява Товариства про зміну способу та порядку виконання рішення слухалась судами неодноразово, а саме: ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.07.2014 року заяву задоволено; ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року ухвалу від 30.07.2014 року змінено, а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.07.2015 року ухвали від 30.07.2014 року і від 03.12.2014 року скасовані з передачею справи на новий розгляд; ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.10.2015 року у задоволені заяви Товариства відмовлено, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.03.2016 року ухвалу суду від 19.10.2015 року скасовано з передачею заяви на новий розгляд до суду першої інстанції; ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.06.2016 року заяву Товариства задоволено, а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.10.2016 року ухвалу суду від 30.06.2016 року скасовано з передачею заяви на новий розгляд до суду першої інстанції.

Останньою ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.03.2017 року Товариству у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Товариства просить ухвалу суду від 15.03.2017 року скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення заяви, посилаючись на незаконність ухвали, невідповідність висновків суду обставинам справи, наявність підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Представник Товариства, представник відповідача, треті особи не з'явились у засідання колегії суддів 09.11.2017 року, сповіщались про розгляд справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень апеляційного суду, зокрема представнику Товариства і позивачці в особі представника від 08.08.2017 року та від 11.08.2017 року (а.с.134,135 т.3).

Ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України.

За змістом ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу із дотриманням вимог закону.

Товариство звернулось із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду шляхом зарахування коштів від продажу автомобіля в рахунок погашення боргу Товариства перед ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка стягнута на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.08.2012 року і рішення апеляційного суду Одеської області від 19.12.2012 року (а.с.

Суд, відмовляючи у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду виходив з того, що зарахування коштів від продажу автомобіля в рахунок погашення боргу Товариства перед ОСОБА_2, у розумінні ст. 373 ЦПК України, не є зміною способу виконання рішення суду (а.с.93-98 т.3).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання (ст. 373 ч.1 ЦПК України)

Відповідно до ст. 373 ч.2 ЦПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 373 ЦПК України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст. 14 ч.1 ЦПК України).

Державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення,яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Задовольняючи заяву про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення - п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) суди фактично змінюють рішення суду по суті та самостійно змінюють спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України (правова позиція Верховного Суду України від у справі №6-1829 цс15).

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.08.2012 року позов ОСОБА_2 до Товариства задоволено частково: з Товариства на користь позивачки суд стягнув на відшкодування матеріальної шкоди 110 317 гривень і 20 000 гривень моральної шкоди (а.с.216-218 т.1).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.12.2012 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.07.2013 року, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.08.2012 року змінено, розмір відшкодування моральної шкоди зменшено до 5 000 гривень і зобов'язано ОСОБА_2 передати Товариству автомобіль «Mazda 3» (а.с.266-271, 370-372 т.1).

Постановою відділу державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області (далі-ВДВС) від 20.03.2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішень суду першої і суду апеляційної інстанцій про стягнення з Товариства на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 110 317 гривень та моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень (а.с.

06.03.2013 року автомобіль «Mazda 3» зареєстровано на ОСОБА_4 (а.с.50,52,62,63 т.2).

З 17.04.2013 року у ВДВС відкрито виконавче провадження про зобов'язання ОСОБА_2 передати Товариству автомобіль «Mazda 3», яке закінчено 02.11.2015 року (а.с.365-384 т.2).

Постановою Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі-ВДВС 2) від 23.11.2015 року відкрито виконавче провадження про зобов'язання ОСОБА_2 передати Товариству автомобіль «Mazda 3» (а.с.385 зворот-389 т.2).

Товариство вважає, що оскільки ОСОБА_2 ухиляється від передачі автомобіля «Mazda 3», у березні 2013 року зазначений автомобіль перейшов у власність іншої особи, є підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду про передачу автомобіля шляхом зарахування коштів в еквіваленті 16 000 доларів США від продажу автомобіля в рахунок погашення боргу Товариства перед ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка стягнута на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.08.2012 року і рішення апеляційного суду Одеської області від 19.12.2012 року (а.с. 42-44 т.2).

Між тим, у разі задоволення заяви Товариства про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (примусове виконання обов'язку в натурі - п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на зарахування коштів від продажу майна (відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України), що фактично призведене до зміни рішення суду по суті.

Зважаючи на те, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення, у розумінні ст. 373 ЦПК України, означає визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, а під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений, беручи до уваги, що у разі задоволення заяви Товариства фактично буде мати місце зміна рішення суду по суті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства.

У встановленому законом порядку Товариство може захистити своє порушене право шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Доводи представника Товариства у скарзі про те, що виконання рішення суду у частині зобов'язання ОСОБА_2 передати Товариству автомобіль «Mazda 3» в натурі є неможливим через те, що автомобіль продано іншій особі не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що зарахування коштів в еквіваленті 16 000 доларів США від продажу автомобіля в рахунок погашення боргу Товариства перед ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у розумінні ст. 373 ЦПК України, не є зміною способу виконання рішення суду.

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишає без змін з підстав, які викладені в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Роздільнатранссервіс» - відхилити.

Ухвалу Роздільняського районного суду Одеської області від 15 березня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Є.С. Сєвєрова