Справа № 539/2304/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Даценка В. М.

при секретарі судового засідання Ануфрієвій Н.М.,

за участю представників заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянувши в місті Лубни цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи Територіальна громада в особі Лубенської міської ради та Друга лубенська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу на день смерті, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу на день смерті.

В заяві вказував, що ОСОБА_4 є його двоюрідною бабусею.

01.02.1966 року його двоюрідній бабусі ОСОБА_4 її мама, а його прабаба ОСОБА_5 подарувала житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані в м. Лубни Полтавської області по вул. Фрунзе, 112 (на даний час вул. Поділ). Але в договорі дарування в прізвищі його двоюрідної бабусі допущена помилка, а саме, замість ОСОБА_4 зазначено Підкопаєва. Імя та по батькові зазначено вірно ОСОБА_6.

Земельна ділянка площею 0,1985 гектарів, що розташована в м. Лубни по вул. Фрунзе, 112 приватизована його двоюрідною бабусею.

04 серпня 2015 року його двоюрідна бабуся ОСОБА_4 померла у віці 93 роки.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку А1, сараю Б, сажу В, вбиральні Д., а також приватизованої нею земельної ділянки.

Позивач звернувся до Другої лубенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де і була заведена спадкова справа за номером 301/2015.

Постановою нотаріуса від 16.08.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що в договорі дарування житлового будинку в фамілії ОСОБА_4 допущено описку, крім того, у заявника відсутні докази родинних відносин з спадкодавцем.

В звязку з цим, прохав суд встановити той факт того, що ОСОБА_4, яка померла 04.08.2015 року була його двоюрідною бабусею. А також прохав встановити факт належності ОСОБА_4 правовстановлюючого документу договору дарування від 01.02.1966 року, відповідно до якого ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_4 (у договорі зазначено Підкопаєва) ОСОБА_6 прийняла у дар житловий будинок з надвірними побудовами, що розташовані в м. Лубни по вул. Фрунзе,102 (на даний час м. Лубни, вул. Поділ, 112).

Представники заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, прохали суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та його померлою двоюрідною бабусею ОСОБА_4. А також встановити факт належності ОСОБА_4 на день смерті правовстановлюючого документу, а саме договору дарування, відповідно до якого вона прийняла в дар від своєї матері ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими спорудами.

Заінтересовані особи по справі Територіальна громада в особі Лубенської міської ради та Друга лубенська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилися, звернулися до суду з заявами, в яких прохали справу розглядати без їхньої участі, по суті заявлених вимог покладаються на думку суду.

Заслухавши представників заявника, покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши обставини справи, докази, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом п.6 ч.1ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Встановлено, що 04.08.2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14).

Заявник по справі ОСОБА_3 стверджує, що померла ОСОБА_4 була його двоюрідною бабусею.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.02.1966 року ОСОБА_4 її мати ОСОБА_5 подарувала житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані в м. Лубни Полтавської області по вул. Фрунзе, 102 ( на даний час вул. Поділ, 112). Але в договорі дарування в прізвищі обдаровуваної допущено помилку, а саме, замість ОСОБА_4 зазначено Підкопаєва. Імя та по батькові зазначено вірно ОСОБА_6 (а.с.16,17).

09.01.1996 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок з надвірними господарчими побудовами, що знаходиться в м. Лубни по вул. Фрунзе, 112, повністю заповідала ОСОБА_12. Встановлено, що прізвище заявника у заповіті зазначено з помилкою. Так, замість ОСОБА_10 вказано ОСОБА_12. Імя та по батькові зазначено вірно ОСОБА_13.

Заявник ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4, але постановою нотаріуса від 16.08.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, що належало померлій ОСОБА_4, оскільки у спадкоємця ОСОБА_3 відсутні докази родинних відносин з ОСОБА_4, а спадкувати за заповітом не можливо, оскільки у ньому допущена помилка у прізвищі «Василеву», а також заповітом охоплене не все спадкове майно, а саме, приватизована ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,1985 гектара, на якій розташоване домоволодіння.

Також нотаріусом зазначено, що у поданому спадкоємцем ОСОБА_3 документі, що встановлює право власності спадкодавця на нерухоме майно, а саме, договорі дарування, посвідченому 01.02.1966 року державним нотаріусом Першої лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 за реєстровим номером 223, вказано обдаровуваного «Підкопаєва Марія Федотівна».

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дали суду покази, з яких вбачається, що матірю заявника ОСОБА_3 є ОСОБА_15. Його бабусею була ОСОБА_15 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_16, яка мала рідну сестру ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6. Батьками ОСОБА_16 та ОСОБА_6 були ОСОБА_17 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_18).

Даний факт також підтверджується наданою заявником суду копією виписки із метричної книги за 1913 рік, в якій міститься інформація щодо укладення шлюбу між прадідом та прабабою заявника ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (а.с.24).

Також заявником надано суду копію свідоцтва про народження його двоюрідної бабусі ОСОБА_4 та копію свідоцтва про реєстрацію нею шлюбу з ОСОБА_19Т.(а.с.25,26). Також надані вітальні листи, взаємно адресовані заявнику та ОСОБА_4, в яких вони визнають факт родинних відносин між собою.

Крім того, заявником надано суду копію свідоцтва про смерть його бабусі ОСОБА_20, яка була рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_4 (а.с.27).

Таким чином належними та допустимими доказами підтверджується факт того, що заявник ОСОБА_3 є внучатим племінником ОСОБА_4.

Факт встановлення родинних відносин для заявника має юридичне значення і необхідний для прийняття спадщини, що залишилася після померлої двоюрідної бабусі ОСОБА_4.

Враховуючи вищенаведене, інтереси заявника, відсутність спору та інших шляхів захисту прав ОСОБА_3, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявника щодо встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем.

Також судом встановлено, що під час укладання договору дарування, посвідченому 01.02.1966 року державним нотаріусом Першої лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 за реєстровим номером 223, прізвище обдаровуваної зазначено помилково як «Підкопаєва» замість «Подкопаєва» ОСОБА_6.

Правильність прізвища спадкодавця, як «Подкопаєва» підтверджується копіями документів, які містяться в матеріалах справи, а саме, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 (а.с.14), копією заповіту, згідно якого ОСОБА_4 заповідала належний їй будинок із господарськими побудовами заявнику (а.с13), копією технічного паспорту на спадковий будинок, де власником зазначена ОСОБА_4 (а.с.18-20), копією державного акту на право власності на земельну ділянку, на якій розташований спадковий будинок, де власником даної земельної ділянки значиться ОСОБА_4.

Через таку розбіжність прізвища спадкодавця в договорі дарування з іншими документами заявник не може оформити спадщину, яка залишилася після смерті його двоюрідної бабусі ОСОБА_4.

Встановлення факту належності на момент смерті ОСОБА_4 договору дарування від 01.02.1966 року на житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований в м. Лубни по вул. Фрунзе, 102 (на даний час вул. Поділ), 112 для заявника ОСОБА_3 має юридичне значення.

Як вбачається із довідки КП «Лубенське МБТІ» від 07.11.2017 року №1466-Т, згідно розпорядження Лубенського міського голови від 19.02.2016 року №52 вулицю Фрунзе перейменовано на вулицю Поділ. Житловий будинок по вулиці Поділ №112 це колишня вулиця Фрунзе №102.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що помилковість в написанні прізвища спадкодавця ОСОБА_4 під час укладення договору дарування 01.02.1966 року виникла через невірний переклад її прізвища з російської на українську мову.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст.10, 11, 209, 213, 214, 215, 218, 234, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу на день смерті - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 04.08.2015 року, була двоюрідною бабусею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт належності ОСОБА_4 договору дарування від 01 лютого 1966 року, посвідченого державним нотаріусом Першої лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 за реєстровим номером 223, відповідно якого ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_4 (у договорі Підкопаєва) ОСОБА_6 прийняла в дар житловий будинок з надвірними побудовами, що розташовані в м. Лубни по вул. Фрунзе, 102 (в теперішній час м. Лубни, вул. Поділ, 112)

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_21 В. М.