АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 653/289/16-ц Головуючий в І інстанції Крапівіна О. П. Провадження №22-ц/791/1182/17 Доповідач: Воронцова Л. П
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоВоронцової Л.П.,
суддів:Ігнатенко П.Я.,
Полікарпової О. М.,
секретарПрушинська О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_6 звернувся з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що після смерті його бабусі ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, залишилась спадщина у вигляді 1/3 частини житлового будинку у АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Позивач зазначав, що спадщину прийняли відповідачі: ОСОБА_7 по праву представлення, як донька померлої спадкоємиці першої черги - ОСОБА_9, доньки спадкодавця та ОСОБА_5 - син спадкодавця.

Він, як син померлої 18 жовтня 2003 року спадкоємиці першої черги - ОСОБА_9 - доньки спадкодавця має право на спадщину за правом представлення, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_10, матір'ю якої записана ОСОБА_8 та його свідоцтвом про народження, в якому його матір'ю зазначено ОСОБА_10.

Спадщину він не прийняв з поважної причини, але на даний час бажає це зробити і звернувся до нотаріуса з відповідною заявою.

Однак, нотаріус у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 йому відмовив, у зв'язку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України шести місячного строку для прийняття спадщини і рекомендував йому звернутися до суду з позовом.

Позивач зазначає, що він пропустив визначений законом строк з поважних причин, оскільки не знав та не міг знати про смерть бабусі, не міг подати заяву про прийняття спадщини, так як перебував у місцях позбавлення волі.

Окрім цього, зазначав, що він психічно хвора людина з діагнозом олігофренія в стадії дебільності, проходив стаціонарне лікування в психіатричній лікарні в с. Степанівка, через хворобу йому не під силу зрозуміти та адекватно оцінити деякі звичайні речі.

Просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за правом представлення після смерті його матері ОСОБА_10.

Рішенням Генічеського районного суду від 21 квітня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Визначено ОСОБА_6 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, строком два місяці після набрання рішенням законної сили та стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на його користь судовий збір у розмірі 551,20 грн. по 275,60 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що причина пропуску ним строку прийняття спадщини є поважною в силу захворювання позивача, а також знаходження в місцях позбавлення волі в період відкриття спадщини.

Колегія суддів погодитися з висновком суду не може, оскільки до нього він дійшов неправильно витлумачивши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини і висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є матір'ю ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року /а. с. 4, 5, 6/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_10 є матір'ю позивача - ОСОБА_6 /а. с. 7/.

Згідно довідки про звільнення НОМЕР_2 ОСОБА_6 відбував покарання в установі державної кримінально - виконавчої служби БВК - 105 з 22 листопада 2011 року по 22 листопада 2013 року та звільнений у зв'язку з відбуттям строку покарання /а. с. 8/.

З медичної довідки вбачається, що позивач по справі - ОСОБА_6 страждає на олігофренію, стадія дебільності /а. с. 5/.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8, із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_5 та ОСОБА_7 /а. с. 81, 90/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5, в редакції, чинній на момент відкриття спадщини, письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою.

Зокрема, не допускається прийняття заяв про прийняття спадщини, складених віл імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК України, безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав. Перебування ОСОБА_6 на час відкриття спадщини у Білозерській виправній колонії Херсонської області, саме по собі, не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод для звернення його з заявою про прийняття спадщини, оскільки він знав про смерть бабусі (пояснила третя особа - тітка позивача ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_12.) і міг направити таку заяву поштою.

Крім того, звільнившись 22 листопада 2013 року позивач до лютого 2016 року з позовом до суду не звертався, що свідчить також про відсутність його волі (волевиявлення) на прийняття спадщини після смерті бабусі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що захворювання позивача є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З обвинувального акту по кримінальній справі № 110166-09 по обвинуваченню ОСОБА_6 вбачається, що позивач знаходиться на «Д» обліку у психіатрів з 1999 року з діагнозом «легка розумова відсталість з мінімальними поведінковими порушеннями та стабільною неврозоподібною тревожно-іпохондричною симптоматикою» /а. с. 230 - 233/. Лікар - психіатр ОСОБА_13, допитана в суді першої інстанції, підтвердила діагноз позивача і зазначила, що він може керувати своїми діями. Відповідно довідки КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня», ОСОБА_6 перебував на лікуванні у закладі з 14 березня 2015 по 01 червня 2015 року та з 04 березня 2016 року по 01 червня 2016 року /а. с. 59/. Тому, колегія суддів вважає, що захворювання позивача не може бути поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як підтвердили в судовому засіданні свідки: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 /а. с. 213, 214, 215, 242, 244/ ОСОБА_6 легко піддається впливу.

ОСОБА_6 неодноразово подавав до суду першої інстанції заяви про те, що він не бажає судитися, ніяких претензій до відповідача - ОСОБА_5 з приводу спадщини не має, однак суд належної оцінки цим заявам не надав /а. с. 36, 208, 209. 237/.

Відповідно до довідки КП «Генічеське бюро технічної інвентаризації» співвласниками будинку АДРЕСА_1 є: ОСОБА_7, ОСОБА_8 (спадкодавець), ОСОБА_6, яким належить по 1/3 частці /а. с. 211/.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 17 березня 2017 року виділено належну ОСОБА_5 частку у спірному домоволодінні.

Виходячи з принципу правової визначеності щодо конкретно визначеного права кожного із спадкоємців померлої ОСОБА_6: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, колегія суддів вважає, що подача позовної заяви ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, не є його вільним волевиявленням, переслідує мету перерозподілу часток спадкоємців у спадковому майні, причини пропуску строку прийняття спадщини, вказані позивачем не можуть вважатися такими, що були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення з заявою про прийняття спадщини на протязі тривалого часу.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 квітня 2017 року скасувати, постановити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л. П. Воронцова
Судді: П. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова