РІШЕННЯ

іменем України

02 листопада 2017 рокуСправа №451/992/17
Провадження № 2/451/483/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

з участю секретарі судового засідання Кормилюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радехові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась через свого представника ОСОБА_2 до Радехівського районного суду Львівської області із позовом до Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 15 жовтня 1995 року в селі Стоянів Радехівського району Львівської області померла мати позивача ОСОБА_3. Як стверджує представник позивача, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, окрім іншого, входило нерухоме майно земельні ділянки загальною площею 2,4926 га (ділянка 1 - 1,7763 га; ділянка 2 - 0,3728 га; ділянка 3 0,3435 га).

Право власності спадкодавця на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,4926 га, які знаходяться на території Стояніської сільської ради Радехівського району Львівської області, підтверджується відповідним державним актом на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2970.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 зробила розпорядження у вигляді заповіту, посвідченого секретарем Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за №24. Згідно змісту даного заповіту, окрім іншого, ОСОБА_3 заповіла позивачу ОСОБА_4, належне на праві приватної власності все її майно. Даний заповіт не був предметом оскарження, не був визнаний недійсним як односторонній правочин за рішенням суду, яке набрало законної сили. Також даний заповіт не скасовувався заповідачем шляхом видачі нового заповіту.

Спадщину після смерті спадкодавця за заповітом прийняла позивач, як спадкодавець за заповітом, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Як вказує представник позивача, позивач доводився спадкодавцю рідною дочкою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №358004 від 28 квітня 1973 року.

Крім того, представник позивача зазначає, що в результаті укладення шлюбу, що підтверджується копією Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №1, було змінено прізвище позивача з ОСОБА_4 на ОСОБА_1.

За твердженням представника позивача, нотаріус відмовляється видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що відкрилася після смерті матері позивача. За таких обставин позивач не вбачає іншого дієвого виходу з ситуації, що наразі склалася, не інакше як звернутися до суду з даним позовом з метою захисту свого невизнаного майнового права.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування після смерті 15 жовтня 1995 року ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки загальною площею 2,4926 га (ділянка 1 - 1,7763 га; ділянка 2 - 0,3728 га; ділянка 3 0,3435 га), які знаходяться на території Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №059467, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2970.

Позивач до суду не зявився, хоча була належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Однак, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача, надавши суду заяву, клопотав про розгляд справи за його відсутності (а.с.39).

Із врахуванням наведеного, на підставі п.3 ч.1 ст.169 та ч.2 ст.197 ЦПК України, розгляд справи проведено без участі сторін і застосування технічних засобів фіксування судового засідання та на підставі представлених суду доказів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви та наявні в матеріалах справи докази на предмет відповідності вимогам належності та допустимості, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 15 жовтня 1995 року в селі Стоянів Радехівського району Львівської області померла ОСОБА_3 (а.с.6).

Судом також встановлено, що позивач, ОСОБА_1, доводилась спадкодавцю - ОСОБА_3, рідною дочкою (а.с.9-11).

Окрім цього, як констатовано судом, у результаті укладення шлюбу, що підтверджується копією Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №1, прізвище позивача було змінено з ОСОБА_3 на ОСОБА_1. (а.с.10).

Відповідно до п.1 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року №2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, на думку суду, спірні правовідносини щодо спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3, регулювались чинним на той час Цивільним кодексом Української РСР, оскільки спадщина після її смерті відкрилася до 01 січня 2004 року.

Судом встановлено, що до складу спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця входило також право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,4926 га (ділянка 1 - 1,7763 га; ділянка 2 - 0,3728 га; ділянка 3 0,3435 га), які знаходяться на території Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.7).

Також судом встановлено, що відповідно до довідки виданої відповідачем №2275 від 13.09.2017 та Витягу з Книги записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2970, земельні ділянки загальною площею 2,4926 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно акту І-ЛВ № 059467 виданого 18 вересня 1998 року належать ОСОБА_3 (а.с.43,45).

Відповідно до ст.524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст.527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст.534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Згідно ст.544 ЦК УРСР заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить. Заповідач може скасувати або змінити заповіт, подавши про це заяву нотаріусу,завідуючому державним нотаріальним архівом, а в населених пунктах, де немає нотаріусів, - посадовій особі виконавчого комітету сільської,селищної, міської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії.

Згідно ст.545 ЦК УРСР недійсність окремих частин заповіту не тягне за собою недійсності його в цілому. Якщо заповіт буде визнаний недійсним, то спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений спадщини, одержує право спадкувати на загальних підставах.

Судом встановлено, що спадкодавець за свого життя зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту, посвідченого секретарем Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за №24 (а.с.11). Згідно змісту даного заповіту, спадкодавець, ОСОБА_3 зробила на випадок своєї смерті розпорядження про те, що все майно, яке належить їй на день її смерті за законом заповідає позивачу ОСОБА_4, яка доводилася рідною дочкою спадкодавця.

Таким чином за наявності заповіту спадкодавця суд приходить до висновку, що спадкування позивачем відбувається за заповітом.

Матеріали даної справи не містять будь-яких доказів визнання такого заповіту недійсним в судовому порядку чи подальшого скасування такого заповіту заповідачем шляхом видачі нового заповіту. Зміст заповіту також не дає підстав вважати, що позивач, як спадкоємець за заповітом, був позбавлений спадкодавцем, як заповідачем, спадщини.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Судом встановлено, що позивач протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Проте позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину своєчасно та належним чином шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Дана обставина підтверджується довідкою відповідача №870 (а.с.8).

Відповідно до ст.560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави.

Наявність інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину у встановлений законом строк та належним чином, судом встановлено не було.

Відповідно суд вважає, що Стоянівська сільська рада Радехівського району Львівської області, як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, є належним відповідачем у даній справі з огляду на характер спірних правовідносин та підстави заявленого позову.

При вирішенні позовних вимог судом до уваги прийнято відсутність заперечень із сторони відповідача (а.с.39).

У розумінні вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209-212,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки загальною площею 2,4926 га ( ділянка 1 - 1,7763 га; ділянка 2 - 0,3728 га; ділянка 3 0,3435 га), що знаходяться на території Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №059467, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 15 жовтня 1995 року.

Стягнути зі Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області (с.Стоянів, вул.Стуса,1 Радехівського району Львівської області) на користь ОСОБА_1, жительки с.Стоянів, вул.Залізнична,1 Радехівського району Львівської області 640 гривень понесених нею судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_5