Справа № 161/2848/17 Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І.Б.
Провадження № 22-ц/773/801/17 Категорія: 24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Грушицького А.І., Данилюк В.А.,

секретар с/з ОСОБА_1,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2017 року позов у даній справі задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 13 315 грн. 92 коп. передоплати за договором про надання послуг від 09 грудня 2016 року та 280 грн. 80 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на судове рішення представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, а тому просить рішення в частині відмови у стягненні з відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 3088,00 грн. та в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 13315,92 грн. скасувати з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обємі.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Позивач та відповідач у судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомленні про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглядав справу у їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що 9 грудня 2016 року була написана розписка за підписом як позивача ОСОБА_3 так і відповідача ОСОБА_4 про те, що відповідач ОСОБА_4 отримав у ОСОБА_3 передоплату у сумі 500 дол. США у рахунок виконання послуги по перевезенню автомобіля з Литви в Україну (а.с.12).

ОСОБА_4 зазначену в розписці послугу по перевезенню транспортного засобу не виконав і отримані кошти не повернув, в звязку з чим ОСОБА_3 просив суд стягнути з відповідача в його користь грошові кошти в розмірі 1000 дол. США, що еквівалентно 27079, 53 грн. та витрати на правову допомогу.

При цьому позивач в позовній заяві зазначав, що сума, яку він передав відповідачу, є завдатком, а тому просив суд стягнути з відповідача в його користь завдаток та додатково суму у розмірі завдатку на підставі статті 571 ЦК України.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що кошти, які відповідач отримав від позивача не є завдатком, а є оплатою послуг по транспортуванню автомобіля, в звязку з чим з відповідача в користь позивача підлягають стягненню лише отримані відповідачем кошти в розмірі 500 дол. США, що еквівалентно 13315, 92 грн. без стягнення додаткової суми.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити в користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 отримав у позивача ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 500 дол. США як передоплату за надання послуги по транспортуванню автомобіля із Литви в Україну, що стверджується розпискою від 9 грудня 2016 року (а.с.12).

Свої зобовязання по наданню послуги щодо перевезення автомобіля відповідач не виконав, отримані кошти в розмірі 500 дол. США позивачу не повернув, в звязку з чим суд підставно стягнув з відповідача в користь позивача грошові кошти, отримані відповідачем як передоплату за надання такої послуги.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що отримані відповідачем кошти в розмірі 500 дол. США є завдатком, а тому з відповідача, крім завдатку, слід стягнути додаткову суму у розмірі завдатку з таких підстав.

Завдатком, як це передбачає стаття 571 ЦК України, є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

Таким чином, завдаток це грошова сума або рухоме майно, що передається боржником кредиторові у рахунок належних за договором платежів.

Проте, в даному випадку позивач не є боржником і він не передавав відповідачу грошові кошти у рахунок належних за договором платежів, а провів оплату послуги по перевезенню транспортного засобу.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 в дохід держави витрати, повязані з розміщенням судового оголошення в розмірі 180 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді