Справа № 495/6118/17
№ провадження 6/495/202/2017
Ухвала

07 вересня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.

при секретарі Гасанзаде М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за поданням державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Білгород-Дністровського ВДВС ГТУЮ в Одеській області 15.08.2017 року звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1.

В поданні зазначено, що у Білгород-Дністровському ВДВС ГТУЮ в Одеській області на виконанні знаходиться виконавче провадження № 27445733 з виконання виконавчого листа №2-12773 виданого 28.01.2011 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 у розмірі 500 грн. щомісячно, на утримання дитини: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ в Одеській області, на розгляд справи не з`явився, що не є перешкодою для розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Неявка представника ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ в Одеській області не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні подання відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що підставою для відкриття провадження у Білгород-Дністровському ВДВС ГТУЮ в Одеській області послугував виконавчий лист №2-12773 виданий 28.01.2011 року (виконавче провадження № 27445733) про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 500 грн. щомісячно, на утримання дитини: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно зі ст.33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування.

Відповідно до ст.16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянам може бути тимчасово відмовлено в наданні паспорту або громадянину України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено в виїзді за кордон, в тому числі якщо громадянин ухиляється від виконання зобов'язання, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

З наведеної вище норми права вбачається, що законом не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав, тобто дана норма права не є імперативною.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Дійсний факт ухилення боржника від виконання зобов'язань має підтверджуватись сукупністю доказів, які не були додані державним виконавцем до подання.

Як вбачається з матеріалів справи постановою державного виконавця ВДВС Білгорд-Дністровського міськрайонного управління юстиції 07.07.2011 року на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 27445733 з виконання виконавчого листа №2-12773 виданого 28.01.2011 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 500 грн. щомісячно, на утримання дитини: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник зазначив, що боржнику ОСОБА_1 присвоєний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 платника податків.

Відповідно до вимоги від 07.07.2011 року, 19.12.2014 року, 25.05.2017 року встановлено, що боржник викликався до ВДВС, однак докази (поштове повідомлення, розписка, особисті заяви від боржника) про підтвердження даних дій відсутні, а відтак доказом які б слугували про навмисне чи інше свідоме нехтування ним зазначених обов'язків, судом до уваги братися не можуть.

Виходячи з сенсу словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите законодавцем у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється обмеження у праві виїзду. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки це не буде доведено. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання, таким чином, оскільки суду не надано доказів необхідності застосування саме цього заходу, задля запобігання порушення або обмеження конституційних прав та свобод, суд вважає необхідним відмовити у задоволені подання.

Державному виконавцю розяснюється, що після скасування обставин, які стали підставою для відмови державному виконавцю ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного ГТУЮ в Одеській області в задоволенні вищевказаного подання, його не позбавлено можливості звернутися до суду з аналогічним клопотанням.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, Інструкцією

з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Н.Д. Анісімова