Справа № 629/2772/17
Номер провадження 2/629/1370/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.11.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Харабадзе К.Ш., за участю секретаря Соколенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє також в інтересах ОСОБА_3, третя особа Лозівська міська рада Харківської області, як орган опіки та піклування про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням ,-
в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком № 9, розташованим по пров. Суворова в м. Лозова Харківської області, в якому вказав, що він являється власником зазначеного будинку на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.1990 року, ОСОБА_2 є його донькою, а ОСОБА_3 є його онукою. Останні зареєстровані у його будинку, але жодного дня в будинку не проживали, спільного господарства з позивачем не вели, житловий будинок не доглядали, комунальні послуги не сплачували, не інтересуються житлом. Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинить. В звязку з вищевикладеним просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
Позивач та його представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі та просили їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації - газеті «Слобідський край» № 86 від 28.10.2017 року, причину неявки суду не повідомили.
Представник третьої особи ОСОБА_4 у судовому засіданні просила в позові відмовити, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні документи які підтверджували право власності або право користування на інше житло дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно висновку від 19.10.2017 року виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування заперечує проти визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Допитані судом свідки: ОСОБА_5, яка являється колишньою колегою по роботі позивача, ОСОБА_6, яка товаришує з дружиною позивача, ОСОБА_7, яка являється матір*ю зятя позивача, показали, що часто відвідують сімю позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більше одного року в будинку позивача не мешкають, не приходять в будинок, комунальні послуги не сплачують, їх речей в будинку немає, перешкод в користуванні будинком їм ніхто не чинить, вхідні замки в будинку не змінювалися. Допитаний судом свідок ОСОБА_8, яка являється дружиною позивача, матірю та бабусею відповідачів, проживає в будинку позивача, показала, що більше одного року відповідачі з ними не проживають, будинком не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, речей в будинку не мають, їх не відвідують.
Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Так, стаття 60 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд розглядає справу на підставі доказів, які є наявними в матеріалах справи.
Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.1990 року належить житловий будинок № 9, розташований в м. Лозова Харківської області, пров. Суворова (а.с. 7-8).
За ст. 156 Житлового кодексу Української РСР (надалі ЖК), а саме: члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. На вселення до батьків їхніх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сімї ч. 2 ст. 64 ЖК відносить, крім інших, дітей.
Як вбачається з домової книги,ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована у вищевказаному будинку з 11.03.2006 року (а.с. 9-11). Вказані дані підтверджені відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 30.08.2017 року(а.с.19)
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 показали, що ОСОБА_2 більше одного року в будинку позивача не мешкає, не відвідує будинок, комунальні послуги не сплачує, речей в будинку не має, перешкод в користуванні будинком їй ніхто не чинив та не чинить, вхідні замки в будинку не змінювалися.
З зазначеного можливо зробити обґрунтований висновок про те, що відповідач ОСОБА_2 є членом сімївласника житла, вона відсутня та не проживає у спірному будинку без поважних причин понад один рік, будь-які домовленості між нею і власником житла відсутні.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку за адресою: м. Лозова Харківської області, пров. Суворова № 9 без поважних причин понад один рік, а тому, убачає правові підстави для визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд зазначає на наступне.
За ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Відповідно до ст. 6 Сімейного кодексу України (надалі СК України) правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти ? члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Частиною 3 Статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» передбачено, що органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.
Частиною 4 вказаної статті передбачено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.
Виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області як органом опіки та піклування надано висновок від 19.10.2017 року із запереченням проти визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Згідно висновку службою у справах дітей Лозівської міської ради 05.10.2017 року здійснено вихід за адресою: м. Лозова Харківської області, пров. Суворова, буд. 9 з метою встановлення місця проживання ОСОБА_3 Під час бесіди ОСОБА_1 повідомив, що йому не відоме місце проживання онуки. Встановити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 не вдалося. Згідно інформації управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради ОСОБА_3 в загальноосвітніх навчальних закладах міста не навчається, відсутні документи, які підтверджують право власності або право користування ОСОБА_3 на інше житло.
Судом встановлено, що будь-яких угод про порядок користування цим приміщенням ОСОБА_3 позивачем не укладалося. В справі відсутні докази і не були надані у відповідності до ст. 11, 60 ЦПК України позивачем особисто або через представника, що ОСОБА_3 народилася 13.08.2006 року, в справі відсутні відомості щодо осіб, хто є її батьками, в справі немає свідоцтва про народження такої особи. Відсутні в справі і відомості, що ОСОБА_3 не є дитиною-сиротою або дитиною, позбавленою батьківського піклування, немає доказів того, що ОСОБА_3 на час розгляду справи знаходиться на вихованні у ОСОБА_9О, що дитина проживає зі своїми батьками або з кимось з батьків, що дитина забезпечена іншим житлом, в якому має можливість проживати.
Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини(ст. 160 СК України). В матеріалах справи відсутні докази щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 за її згодою у іншому місці проживання.
Крім того, реєстрація місця проживання ОСОБА_3 за адресою: м. Лозова Харківської області, пров. Суворова № 9 не підтверджена відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 30.08.2017 року(а.с.20)
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання ОСОБА_10 такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10,11, 57,60, 209, 202,212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м. Лозова Харківської області, провулок Суворова, буд. 9.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 320 гривень.
Позивач може оскаржити рішення до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, тобто шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: К.Ш.Харабадзе