Ухвала

іменем україни

12 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Олег Іванович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 09 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 травня 2015 року він із метою отримання допомоги у підготовці документів, необхідних для перепланування належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1, видав на ім'я свого сина ОСОБА_6 нотаріально посвідчену довіреність.

ОСОБА_4 зазначив, що 11 червня 2015 року ОСОБА_6, діючи від його імені на підставі вищевказаної довіреності, перебуваючи під дією психологічного тиску з боку ОСОБА_5, уклав із останнім договір купівлі-продажу квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І.

З огляду на те, що вказаний договір купівлі-продажу було вчинено представником із перевищенням повноважень, наданих довіреністю, при цьому ОСОБА_4 не вчиняв дії, спрямовані на його виконання, а також з урахуванням того, що вказаний договір було посвідчено нотаріусом із порушенням вимог щодо вчинення такої нотаріальної дії за межами свого нотаріального округу та на підставі підроблених документів, позивач просив визнати цей договір недійсним.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І., зареєстрований у реєстрі за № 459.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 березня 2017 року задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10, скасовано заочне рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог та наявності правових підстав для висновків, що оспорюваний договір купівлі-продажу квартири від 11 червня 2015 року укладено представником із перевищенням наданих йому повноважень та посвідчено із порушенням вимог законодавства про нотаріат.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_9 - особи, яка не брала участі у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки згідно зі ст. 292 ЦПК України, оскільки вона є власником спірної квартири за відповідним договором купівлі-продажу, апеляційний суд в силу наданих чинним ЦПК України повноважень був позбавлений можливості на стадії апеляційного розгляду справи залучити її до участі у справі з належним оформленням цієї процесуальної дії.

Таким чином, скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно виходив із того, що на порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України суд першої інстанції в установленому процесуальному порядку не вчинив дій згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, а саме: не залучив до участі у справі як третьої особи власника спірного майна.

При цьому на підставі наявних у справі доказів апеляційний суд установив, що на час звернення до суду з цим позовом ОСОБА_4 був обізнаний про те, що 27 червня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу квартири відповідач ОСОБА_5 продав спірну квартиру ОСОБА_11, яка на підставі договору купівлі-продажу від 02 вересня 2015 року продала спірну квартиру ОСОБА_9

Крім того, на теперішній час у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться справа № 761/34175/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

За таких обставин та з підстав, передбачених ст. ст. 10, 11, 35, 36, 60, 303, 304, 309 ЦПК України, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні указаного позову.

Наведені в касаційній скарзі доводи про порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме: ст. ст. 10, 35, 36, 60, 73, 218, 222, 292, 294, 297, 304, 307, 308, 309 ЦПК України, порушення принципу обґрунтованості рішення, а також посилання на наявні у справі докази, їх належність та допустимість, є помилковими, спростовуються матеріалами справи та змістом оскаржуваного рішення апеляційного суду, яке є достатньо обґрунтованим і відповідає вимогам законодавства щодо законності й обґрунтованості. Крім того, ці доводи зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Стосовно посилання заявника у касаційній скарзі на ч. 2 ст. 308 ЦПК України, згідно з якою не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зазначені апеляційним судом підстави для скасування рішення, а саме: порушення судом норм процесуального права, не є формальними, враховуючи роз'яснення, які містяться у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з яким оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

У зв'язку з цим безпідставними є доводи касаційної скарги щодо підстав недійсності оспорюваного договору купівлі-продажу.

Посилання у касаційній скарзі на довіреності представників ОСОБА_5, ОСОБА_9, а також пропущення останньою строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, є безпідставними, не впливають на правильність висновків апеляційного суду за встановлених інших обставин, які мають значення у цій справі.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України воно підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 09 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко