У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 13 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської областівід 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12 лютого 2016 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка ОСОБА_4

Вказує, що шлюбні відносини між подружжям припинені з червня 2016 року, та з того ж часу вона з дитиною проживає окремо від відповідача, який не бере участі у вихованні та утриманні доньки та не виявляє бажання побачити дитину. Вона з дитиною проживають у її батька, який є інвалідом другої групи та перебувають на його утриманні. Через постійний брак коштів на утримання дитини, вона змушена шукати роботу, і з цього приводу перебуває на обліку у Сумському районному центрі зайнятості. Вказує, що вона не володіє інформацією щодо місця роботи відповідача, однак їй відомо, що розмір його офіційної заробітної плати є незначним у порівнянні з його фактичними доходами.

Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно до досягнення донькою повноліття, а також аліменти на її утримання в сумі 1 000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 13 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 20 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 лютого 2017 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/16 частини усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 16 січня 2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

В іншій частині вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, а також аліменти на утримання ОСОБА_3, визначивши їх розмір з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова