Справа № 211/1773/17
Провадження № 2/211/1354/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 листопада 2017 рокуДовгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретар: Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

18.04.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 30.03.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання в шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині виникають постійно конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб, судовий збір стягнути з відповідача.

В судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені. Позивач ОСОБА_1 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 30.03.2007 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 119 ( а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб).

Сторони мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.4,5- копії свідоцтв про народження).

Ухвалою суду від 30 травня 2017 року сторонам надавався строк для примирення до 02 жовтня 2017 року, однак за цей час сторонами буд-яких дій, направлених на примирення та збереження сім'ї, зроблено не було.

Згідно п.10 роз'яснень ППВС України №11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим.

Таким чином, судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхніх дітей.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «ОСОБА_1».

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 640,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

позовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб міжОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30.03.2007 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 119 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - "ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Д.М.Ніколенко