Справа № 372/510/17 Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/3970/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 30.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого Мережко М.В.

Суддів Матвієнко Ю.О., Суханової Є.М.

Секретар Шуляк Д.О.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства « Обухівське» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства

« Обухівське» про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом. .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3

ОСОБА_3 30 січня 2012 року помер .

ОСОБА_3 за життя мав право на приватизацію земельної частки ( паю) , оскільки працював у радгоспі « Петровський» ( « Обухівський» ), був членом КСП і входив до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки( паю) в процесі розпаювання земель ВАТ « Обухівський».

Згідно Протоколу № 1 від 21 вересня 2013 року конференції осіб, які мають право на отримання земельної частки ( паю) сільськогосподарського виробництва в процесі розпаювання та приватизації в ПАТ « Обухівське» було складено списки осіб , як мають право на отримання земельних часток ( паїв) .

Згідно витягу з Протоколу № 3 від 22 лютого 2014 року загальних зборів членів ПАТ «Обухівське» які працюють у товаристві , а також пенсіонерів з числа працівників та спадкоємців ,що мають право на отримання земельної частки ( паю) в процесі розпаювання та відповідно процедури проведення розподілу земельних ділянок шляхом жеребкування , залишається неоформленим право на земельну частку ( пай) під № 435, на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області з цільовим призначенням « для ведення товарного сільськогосподарського виробництва « площею 3,3901 га.

Після смерті чоловіка залишилась спадщина у вигляді земельної частки ( паю) , площею 3 ,3901 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під

№ 435 , на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області .

Позивач зазначає, що у неї відсутній сертифікат на земельну частку ( пай) , оскільки відповідач зволікав з процедурою розпаювання земель.

Позивач просила визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай) .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ПАТ « Обухівське» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права , постановити нове рішенням, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Відповідно до ст.ст.74,76,77 ЦПК України сторони були повідомлені про день та час розгляду справи за адресами , які були зазначені в матеріалах справи, заяв щодо зміни місяця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило, заяв про причини неявки в судове засідання від позивача ОСОБА_2 до апеляційного суду не надходило, а тому підстави ,вважати причини неявки позивача до суду поважними , відсутні.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. В матеріалах справи наявні відомості щодо повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи .( а.с. 182)

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції , задовольняючи вимоги виходив із того , що ОСОБА_3 був внесений до списку осіб , які мають право на земельну частку ( пай) розміром 3 ,3901 га, що розташована на території Обухівської міської ради Київської області, однак сертифікат та державний акт на право власності земельну частку( пай) на ім.»я ОСОБА_3 не були виготовлені .

Однак з такими висновками суду колегія суддів не погоджується з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.328, 392, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті( ст.1218), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст.328) та власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Якщо спадкодавець на набув права власності на земельну ділянку згідно із ст. 125 Земельного Кодексу України , проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного зк5онодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім.»я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку .

На підставі абз.2 п.1 розділу Х « Перехідні положення» Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України у безоплатну приватну власність земельних ділянок , прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року « Про приватизацію земельних ділянок»( втратив чинність на підставі закону № 139 У від 14 вересня 2006 року ) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ( п.1 розділу Х доповнено абз 2 згідно із Законом № 509-У! від 16 вересня 2008 року).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року « Про приватизацію земельних ділянок»,до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку . Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами ( ч.3 ст. 116 ЗК)

Не підлягають до задоволення позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.

Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Як видно із матеріалів справи , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі із 07 серпня 1975 року ( а.с. 7,44) .

ОСОБА_3 18 листопада 2010 року звільнився з ВАТ « Обухівське» за власним бажанням з виходом на пенсію по інвалідності ( а.с. 9) .

ОСОБА_3 помер 30 січня 2012 року ( а.с. 11) .

ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 208 424 простих іменних акцій серії А, номінальною вартістю 0,25 грн ,що знаходяться у ВАТ «Обухівське» та належали померлому ОСОБА_3 на підставі сертифікату акції серії А № 165, виданого реєстратором - ТОВ « Цінні папери АПК від 27 листопада 2009 року ) ( а.с. 49) .

На праві постійного користування у радгоспі комбінаті « Обухівський» перебувало 2164,6 га земель , 1327 та 1687,9 га земель ( а.с. 15- 19).

Відповідно до п.1 Статуту ПАТ « Обухівське» є правонаступником ВАТ «Обухівське» ( а.с. 54) .

Протоколом № 1 від 12 лютого 2010 року загальних зборів працівників та пенсіонерів ВАТ « Обухівське» вирішувалося питання щодо формування пайового фонду земель ,що виділяються до резервного фонду в процесі розпаювання та приватизації земель ВАТ « Обухівське» , затвердження попереднього списку осіб , які мають право на земельну частку ( пай) при приватизації земель ВАТ « Обухівське», створення комісії з працівників ВАТ « Обухівське» для організації робіт з паювання земель ( а.с. 76-81) ./

Загальними зборами ПАТ « Обухівське» 05 березня 2010 року було прийнято рішення про розпаювання та приватизацію сільськогосподарських угідь . Цими ж зборами було затверджено уточнений список осіб , які мають право на земельну частку

( пай)( а.с. 82105) .

Як видно із уточненого списку осіб, які мають право на земельну частку ( пай) при приватизації земель ВАТ « Обухівське» , прізвище ОСОБА_3 відсутнє.( а.с.95 зворот) .

Позивач ,доказів щодо вчинення дій самим ОСОБА_3, або нею по включенню ОСОБА_3 до списків осіб , які мають право не земельну частку ( пай) ні суду першої інстанції ні суду апеляційної інстанції не надала.,

Посилання позивача ОСОБА_2 на ту обставину , що ОСОБА_3П була виділена земельна ділянка під № 435 , спростовуються наданими позивачем доказами, а саме додатком до протоколів № 2 та №3 , де зазначено ,що земельні ділянка під № 435 рахується за ОСОБА_4С.( а.с. 14).

Крім того , слід зазначити ,що в матеріалах справи міститься і інший додаток до протоколів № 2 та № 3, де зазначено ,що земельні ділянка № 435 виділена ОСОБА_3, натомість відсутній номер ОСОБА_3 по списку у графі «2»( а.с. 113) .

Слід зазначити, що жоден з наданих позивачем доказів не відповідає вимогам ст..ст. 57-60 ЦПК України , а відтак не є належним і допустимим , є суперечливими між собою, а відтак не може бути прийнятий судом .

З протоколу № 1 від 21 вересня 2013 року конференції осіб , які мають право на отримання земельної частки ( паю) сільськогосподарського виробництва в процесі розпаювання та приватизації в ПАТ « Обухівське»,належним чином не посвідченого , видно що до списків внесені особи, які були незаконно виведені , серед них є прізвище ОСОБА_3, натомість будь-які посилання на те, коли відбулося незаконне виведення ОСОБА_3П, відсутні ( а.с. 128) .

Відповідно до ст.12.2.1 статуту ПАТ « Обухівське», загальні збори є вищим органом товариства .( а.с. 57).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, позивач не надала належних і допустимих доказів, що за життя ОСОБА_3 набув право власності на земельну частку ( пай) при розпаюванні земель ПАТ « Обухівське» , а відтак не може бути успадковане особисте нереалізоване право ,тому помилковим є висновок суду , що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну частку ( пай) ,а відтак рішення суду про задоволення позову підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 , 313 -316, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « Обухівське» - задовольнити .

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2017 року- скасувати. Ухвали у справі нове рішення .

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства « Обухівське» про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом відмовити .

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді