Справа № 367/1990/17 Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/5081/17 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 52 02.11.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Науково-дослідного інституту фінансового права Національного університету державної фіскальної служби України про невиконання трудового законодавства,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 про невиконання трудового законодавства визнано неподаною та повернуто позивачу.

На обґрунтування постановленої ухвали зазначено, що ухвалою цього ж суду від 31 березня 2017 року позивачу було надано термін для усунення недоліків, оскільки дану позовну заяву подано з порушенням вимог п. 6 ч. 1 ст. 119 ЦПК України, а саме позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач свої вимоги не обґрунтовує відповідно до вимог чинного законодавства та на підтвердження кожної обставини справи не посилається на відповідні докази.

Також, позивачу необхідно вказати посилання на норми Закону, відповідно до яких позивач звертається до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачу необхідно конкретизувати зміст позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 119 ЦПК України, позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Зазначені недоліки позивачем виправлені не були.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 травня 2017 року скасувати та зобов'язати суд першої інстанції продовжити судовий процес.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 25 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом ( а.с. 1 ).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 березня 2017 року вказана позовна заява залишена без руху і надано позивачу строк для усунення її недоліків ( а.с. 4 ).

Обґрунтовуючи постановлену ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Також, зазначає, що позивач свої вимоги не обґрунтовує відповідно до вимог чинного законодавства та на підтвердження кожної обставини справи не посилається на відповідні докази.

Відсутні посилання на норми Закону, відповідно до яких позивач звертається до суду. Позивачу необхідно конкретизувати зміст позовних вимог та позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Зазначену ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 22 квітня 2017 року ( а.с. 6 ).

З матеріалів справи вбачається, що позивач зазначені недоліки не усунув, у зв'язку із чим ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 про невиконання трудового законодавства визнано неподаною та повернуто позивачу ( а.с. 7 ).

Проте, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Що ж до змісту позовних вимог і обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, то оцінювати їх на стадії відкриття провадження по справі, на переконання апеляційного суду, є передчасним.

При постановленні ухвали суд першої інстанції nfrj; не звернув уваги на те, що частина вимог, які зазначені в ухвалі, зокрема, що позивач свої вимоги не обґрунтовує відповідно до вимог чинного законодавства та на підтвердження кожної обставини справи не посилається на відповідні докази, відсутні посилання на норми Закону, відповідно до яких позивач звертається до суду, з точки зору суду другої інстанції, не в повній мірі ґрунтуються на положеннях ст. 119 ЦПК України.

Крім цього, місцевий суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, посилався на норми закону, проте, не зазначив необхідність їх дотримання позивачем, якому не роз'яснено наслідки в разі невиконання вимог суду першої інстанції.

При ухваленні судового рішення по справі, колегія суддів також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, встановлене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням процесуального права, зокрема, ст.ст. 119, 121 ЦПК України, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає до задоволення в частині скасування судового рішення.

Що ж до вимог апелянта про зобов'язання суду першої інстанції продовжити судовий процес, то вони не можуть бути задоволені, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст. 312 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Науково-дослідного інституту фінансового права Національного університету державної фіскальної служби України про невиконання трудового законодавства скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

О.П. Коцюрба