АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3431/17 Головуючий 1 інст. Носов Г.С.
Справа № 610/32/17
Категорія: земельні Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Колтунової А.І., Швецової Л.А.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини» до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини» на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 березня 2017 року,

у с т а н о в и л а:

В січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини» (далі ТОВ «Успіх Слобожанщини») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати.

На обґрунтування позивач вказав, що 10 березня 2016 року було укладено Договір оренди б/н, за умовами якого ОСОБА_1 передав ТОВ «Успіх Слобожанщини» у користування належну йому земельну ділянку площею 3,8667 га, що розташована на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Договір було зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Балаклійському районі Харківської області 18 липня 2011 року за № 00431.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року, вказаний договір оренди визнано недійсним з моменту його укладення. Застосовано наслідки недійсності правочину, а саме скасовано реєстраційний запис за № 00431 від 18 липня 2011 року в Державному реєстрі земель про реєстрацію Договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного 10 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Успіх Слобожанщини».

З 2011 року ТОВ «Успіх Слобожанщини» виконувало умови договору оренди, а відповідач отримував орендну плату в розмірі 3% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Успіх Слобожанщини» суму виплаченої на протязі 2011-2015 років орендної плати в розмірі 17 559 грн. 00 коп.

Справа розглянута за відсутності відповідача, який письмових заперечень проти позову не надав.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 09 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 представник ТОВ «Успіх Слобожанщини», посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що рішення ухвалено без врахування практики Європейського Суду з прав людини щодо належного обґрунтування судового рішення; скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку не є єдиною підставою для визнання правочину недійсним; отримання відповідачем орендної плати на протязі 2011-2015 років підтверджується платіжними відомостями, яким суд не дав належної оцінки.

Відповідач рішення суду першої інстанції не оскаржив, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 15, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Матеріали справи свідчать, що 10 березня 2016 року було укладено Договір оренди б/н, за умовами якого ОСОБА_1 передав ТОВ «Успіх Слобожанщини» у користування належну йому земельну ділянку площею 3,8667 га, що розташована на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Договір було зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Балаклійському районі Харківської області 18 липня 2011 року за № 00431.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року, вказаний договір оренди визнано недійсним з моменту його укладення. Застосовано наслідки недійсності правочину, а саме скасовано реєстраційний запис за № 00431 від 18 липня 2011 року в Державному реєстрі земель про реєстрацію Договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного 10 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Успіх Слобожанщини».

З 2011 року ТОВ «Успіх Слобожанщини» виконувало умови договору оренди, а відповідач отримував орендну плату в розмірі 3% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки.

Посилаючись на підстави, передбачені частиною 1 статті 236 ЦК України, частиною 3 статті 207 ГК України, ТОВ «Успіх Слобожанщини» просило стягнути з ОСОБА_1 суму виплаченої на протязі 2011-2015 років орендної плати в розмірі 17 559 грн. 00 коп.

Згідно з частинами 2, 3 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли у звязку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним.

Правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким із моменту його вчинення (частина 1 статті 236 ЦК України).

Разом із тим частиною 3 статті 207 ГК України передбачено, що господарське зобовязання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення. Якщо ж за змістом зобовязання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобовязання визнається недійсним з моменту його виникнення і припиняється на майбутнє, а не з моменту укладення.

Фактичне користування майном на підставі договору оренди унеможливлює у разі його недійсності проведення між сторонами двосторонньої реституції, тому такий договір повинен визнаватися судом недійсним і припинятися лише на майбутнє, а не з моменту укладення.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 910/21153/14, яка відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Справа розглянута в межах заявлених вимог.

Посилання на практику Європейського Суду з прав людини щодо належного обґрунтування судового рішення є безпідставним, оскільки рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 215 ЦПК України.

Факт отримання відповідачем орендної плати на протязі 2011-2015 років не впливає на висновки суду щодо визнання недійсним і припинення Договору оренди б/н від 10 березня 2016 року, на майбутнє, а не з моменту укладення його сторонами.

До того ж, в суді апеляційної інстанції представники сторін пояснили, що 16 березня 2016 року укладено новий договір оренди спірної земельної ділянки з ПП «Міловське» і в 2016 році ТОВ «Успіх Слобожанщини» не виплачувало ОСОБА_1 орендну плату.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1. п. 3, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини» відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді А.І.Колтунова

ОСОБА_3