ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4775/17
Провадження № 2/362/2452/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року суддя Васильківський міськрайонний суд Київської області ОСОБА_1, розглянувши у порядку письмового провадження в м. Василькові цивільну справу за позовом ТОВ «ОСОБА_2 КОМПАНІ» до ОСОБА_3 підприємства «Фірма «ІНВЕСТЦЕНТР» та ОСОБА_4 про розірвання договору поставки та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 підприємства фірми «ІНВЕСТЦЕНТР» та ОСОБА_5 заборгованість за договором № 01-30/0316 поставки нафтопродуктів від 30.03.2016 у розмірі 484.314,00 гривень та розірвати договір № 01-30/0316 поставки нафтопродуктів від 30.03.2016, що був укладений між ним та ОСОБА_3 підприємством «Фірма «ІНВЕСТЦЕНТР».

Позивач до суду не зявився, надіславши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримують в повному обсязі (а.с. 25).

Представник відповідача ОСОБА_3 підприємства «Фірма «ІНВЕСТЦЕНТР» в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.24).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 30 березня 2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 КОМПАНІ» та ОСОБА_3 підприємством - фірма «ІНВЕСТЦЕНТР» було укладено договір № 01-30/0316 поставки нафтопродуктів (а.с. 24).

Згідно п.1.1 договору поставки нафтопродуктів Постачальник зобовязався передати Покупцеві у власність нафтопродукти, а покупець взяв на себе зобовязання їх оплатити.

Згідно п. 3.3, 3.4 договору поставки нафтопродуктів, покупець здійснює 100% передплату за товар на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 3 календарних днів з дня виставлення постачальником рахунку-фактури.

Так, 19 травня 2016 року ППФ «Інвестцентр» було виставлено ТОВ «ОСОБА_2 КОМПАНІ» рахунок - фактуру № СФ-0000043 (а.с.7), який було оплачено ТОВ «ОСОБА_2 КОМПАНІ» 20 травня 2016 року у відповідності до умов договору поставки нафтопродуктів (а.с.6).

01.08.2017 року між TOB «ОСОБА_2 КОМПАНІ» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 1/21, відповідно до умов якого ОСОБА_5 зобовязувався відповідати перед ТОВ «ОСОБА_2 КОМПАНІ» солідарно з ППФ «Інвестцентр» за виконання зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов договору постачання, а саме: сплатити Грошові кошти у розмірі 484.314,00 (чотириста вісімдесят чотири тисячі триста чотирнадцять) гривень в порядку, відповідно до умов договору постачання, не пізніше 14.08.2017р, у разі неповернення зазначеної суми ППФ «Інвестцентр» Позивачу (а.с.9-10).

15.08.2017 року ОСОБА_5 було отримано вимогу щодо погашення заборгованості за Договором поруки № 1/21, але на сьогоднішній день своїх зобовязань щодо сплати 484.314,00 гривень не виконано(а.с.8).

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із змістом ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, суд вважає, що позивач при укладенні договору поставки нафтопродуктів розраховував у визначений термін отримати у власність нафтопродукти, добросовісно виконав всі взяті на себе за цим договором зобовязання, однак внаслідок порушення відповідачем станом на сьогоднішній день так і не отримав товар у власність, у звязку з чим договір поставки нафтопродуктів №01-30/0316 від 30.03.2016 року між ТОВ «ОСОБА_2 КОМПАНІ» та ОСОБА_3 підприємством «Фірма «ІНВЕСТЦЕНТР»слід розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 223-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «ОСОБА_2 КОМПАНІ»- задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 підприємства фірми «ІНВЕСТЦЕНТР» та ОСОБА_5 заборгованість за договором № 01-30/0316 поставки нафтопродуктів від 30.03.2016 у розмірі 484.314,00 (чотириста вісімдесят чотири тисячі триста чотирнадцять) гривень на користь ТОВ «ОСОБА_2 КОМПАНІ».

Розірвати договір № 01-30/0316 поставки нафтопродуктів від 30.03.2016, що був укладений між ТОВ «ОСОБА_2 КОМПАНІ»та ОСОБА_3 підприємством «Фірма «ІНВЕСТЦЕНТР».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.