233 № 233/2175/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області

у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Теліціній О.О.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» далі за текстом - ПрАТ «ЄМЗ», в якому з урахуванням поданих уточнень зазначила, що перебувала у трудових відносинах із відповідачем по справі, з 14 квітня 2015 року обіймала посаду начальника відділу казначейських операцій. 15 березня 2017 року на електронну пошту отримала наказ ПрАТ «ЄМЗ» № 1025 від 15 березня 2017 року, в якому пропонувалось кожному заінтересованому у збереженні трудових відносин працівнику до 18 години 16 березня 2017 року з*явитись за юридичною адресою підприємства: м.Маріуполь пр.Нахімова, 116а для оформлення переводу в інші структурні підрозділи ПрАТ «ЄМЗ», розташовані на підконтрольній Україні території. В наказі зазначалось, що у разі неприбуття робітників за юридичною адресою до 18 години 16 березня 2017 року та не виявлення в письмовій формі бажання продовження трудових відносин, буде вважатись, що з боку працівника надається згода на розірвання укладеного з ним трудового договору на підставі п.1 ст.36 КЗпП України і трудовий договір буде вважатись розірваним з 16 березня 2017 року. Ввечері 16 березня 2017 року отримала на електронну пошту наказ № 1026 від 16 березня 2017 року про виключення із структури та штатного розпису ПрАТ «ЄМЗ» структурних підрозділів та посад згідно додатку № 1 та звільнення працівників згідно додатку № 2. Зазначає, що не мала бажання припиняти трудові відносини. В наказі № 1025 від 15 березня 2016 року роботодавець на власний розсуд визначає умови, за яких трудовий договір буде вважатись припиненим, вказуючи на необхідність робітнику з*явитись в найкоротший та нерозумний термін (менше, ніж за добу) до іншого населеного пункту і в разі невиконання ультимативної вимоги, залишає за собою право припинити трудовий договір в односторонньому порядку, зазначаючи, що не вчинення вказаних в наказі дій робітником буде свідчити про надання ним згоди на звільнення за згодою сторін. Досягнення згоди між працівником та роботодавцем є необхідною умовою для припинення трудового договору на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Оскільки не мала бажання припиняти трудові відносини із роботодавцем, позивач вважає незаконним та просить скасувати наказ ПрАТ «ЄМЗ» № 1026 від 16 березня 2017 року про звільнення ОСОБА_4 на підставі п.1ст.36 КЗпП України; поновити її на посаді начальника відділу казначейських операцій; стягнути з відповідача на її користь нараховану та невиплачену заробітну плату за березень 2017 року та середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 16 березня 2017 року по день ухвалення рішення судом.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. В подальшому звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлений позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог і просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію тим, що 15 березня 2017 року адміністративна будівля ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод», яка розташована за адресою: Донецька область, місто Єнакієве, проспект Металургів, 9, була захоплена представниками так званої Донецької народної республіки, які, погрожуючи застосуванням заходів фізичного та юридичного впливу, висунули протиправні вимоги щодо сплати податків та здійснення діяльності підприємства на певних умовах, що суперечать законодавству України. З метою недопущення виникнення загрози життю працівників та порушення законодавства України, керівництво відповідача, будучи позбавленим можливості продовжувати нормальну господарську діяльність підприємства, змушене було залишити майно підприємства в розпорядженні представників так званої Донецької народної республіки. Зважаючи на вищезазначені обставини, 15 березня 2017 року відповідачем було видано наказ №1025, відповідно до якого працівникам, які заінтересовані у збереженні трудових відносин із ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» було запропоновано з*явитись до 18 години 00 хвилин 16 березня 2017 року за юридичною адресою відповідача, розташованою в м.Маріуполі по пр.Нахімова, 116 з метою оформлення переведення до інших структурних підрозділів, розміщених на підконтрольній Україні території. Зазначеним наказом було передбачено, що у випадку неприбуття працівника за юридичною адресою підприємства до вказаної дати та часу та не вираження у письмовій формі бажання про продовження трудових відносин, буде вважатися, що з його боку надається згода на розірвання укладеного із ним трудового договору на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України з 16 березня 2017 року. Оскільки ОСОБА_3 16 березня 2017 року не з*явилась за юридичною адресою підприємства та не виразила бажання у письмовій формі щодо продовження трудових відносин, наказом №1026 від 16 березня 2017 року вона була звільнена із займаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог про стягнення невиплаченої заробітної плати за березень 2017 року та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, представник відповідача окрім безпідставності позовних вимог послався також на відсутність доступу до первинних документів підприємства, в тому числі і тих, що стосуються нарахування та виплати заробітної плати.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 14 квітня 2015 року перебувала у трудових правовідносинах із відповідачем по справі, обіймала посаду начальника відділу казначейських операцій і була звільнена 16 березня 2017 року за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-9).

15 березня 2017 року ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» було видано наказ № 1025, відповідно до якого кожний зацікавлений у збереженні трудових відносин із відповідачем працівник до 18 години 00 хвилин 16 березня 2017 року мав з'явитися за юридичною адресою ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» (Донецька область, місто Маріуполь, проспект Нахімова, 116а) з метою оформлення переведу до інших структурних підрозділів підприємства, розміщених на підконтрольній Україні території.

Із змісту вказаного наказу вбачається, що у випадку не прибуття працівника за юридичною адресою підприємства та не виявлення ним в письмовому вигляді бажання продовжувати трудові відносини, буде вважатись, що з боку працівника надається згода на розірвання трудового договора на підставі п.1 ст.36 КЗпП України з 16 березня 2017 року (а.с.9).

На підтвердження втрати контролю над виробничими потужностями ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» відповідачем надано витяг з ЄРДР № 0000803 про внесенння даних за повідомленням підприємства про вчинення злочину з правовою кваліфікацією за ст.341 КК України (а.с.48).

ОСОБА_3 була належним чином ознайомлена із наказом №1025 від 15 березня 2017 року шляхом його отримання на електронну пошту, що вбачається із змісту позовної заяви та пояснень представника позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Крім того, факт доведення до відома працівників змісту наказу № 1025 від 15 березня 2017 року, розміщення його копії на прохідних, дошках для розміщення оглолошень ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» підтверджується актом від 15 березня 2017 року (а.с.47).

Як встановлено з пояснень представника позивача, змісту позовної заяви, уточнення до неї та інших досліджених судом доказів, позивач ОСОБА_3 до 18 години 00 хвилин 16 березня 2017 року за юридичною адресою відповідача не з'явилась, письмових заяв на його адресу не направляла, жодним іншим чином зацікавленості у продовженні трудових відносин із відповідачем не виразила; не висловила у будь-який доступний для нею спосіб (в тому числі і шляхом надіслання листа електронною поштою) бажання продовжувати трудові відносини.

16 березня 2017 року ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» було видано наказ № 1026 відповідно до якого на підставі п.1ст.36 КЗпП України було звільнено працівників згідно додатку № 2 до цього наказу (а.с.10).

Як вбачається з витягів з додатків № 1,2 до наказу № 1026 від 16 березня 2017 року із штатного розпису та структури ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» було виключено структурний підрозділ відділ казначейських операцій та звільнено на підставі п. 1 ст.36 КЗпП України ОСОБА_3 (а.с.113-114).

Сторонами по справі не оспорюється, що ОСОБА_3 було звільнено із посади начальника відділу казначейських операцій ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» саме відповідно до наказу № 1026 від 16 березня 2017 року, про що зроблено запис до трудової книжки.

Висновком Торгово-Промислової палати України від 15 травня 2017 року № 1565/2/21-10.2 підтверджено існування форс-мажорних обставин, які унеможливили виконання роботодавцем - ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» своїх обов*язків з огляду на те, що виробничі потужності підприємства захоплені і перебувають під контролем незаконних збройних формувань, вийшли з-під контролю роботодавця, у якого відсутній доступ до виробничих потужностей та іншого майна підприємства, в тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звітів, що подавались до контролюючих органів, комп*ютерної техніки із встановленим програмним забезпеченням трудових відносин із працівниками (а.с.49-68).

Зазначений висновок Торгово-промислової палати України обумовлений тим, що після 15 березня 2017 року (дати фактичного захоплення невстановленими особами виробничих потужностей) відповідач фактично втратив доступ до первинних документів, на підставі яких має здійснюватися розрахунок сум заробітної плати, відпускних, та інших виплат, які підлягають сплаті працівникам.

Відповідно до ст. 141 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 р. N 1669, торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення тощо.

Відповідно до ст. 9 Цивільного кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Зважаючи на що, суд при розгляді даної справи вважає за можливе застосовувати аналогію закону шляхом використання норм цивільного права для вирішення спору, що існує між позивачем та відповідачем.

Мовчання визнається виявом волі укласти/змінити угоду у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст.205 Цивільного кодексу України, поведінкою особи може

виражатися зовнішній вияв волі (волевиявлення) особи. В даному випадку йдеться саме про конклюдентні дії.

Частиною 2 ст. 205 ЦК України передбачено можливість укладення/зміни правочину у спрощеній формі. Якщо тільки законом для даного виду правочину не встановлена обов'язкова письмова форма, достатньо може бути і певної поведінки сторін. Це можуть бути дії або бездіяльність окремих осіб (в односторонніх правочинах) або узгоджені дії учасників дво або багатостороннього правочину (так звані «конклюдентні дії»).

Під конклюдентними діями у цивільному праві прийнято розуміти дії особи, що виявляють її волю встановити правовідношення, але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір.

Зважаючи на те, що законодавством України допускається прийняття у якості підстав для укладення/зміни правовідносин конклюдентні дії та мовчазна згода, суд вважає за можливе погодитися із висновком, який було зроблено відповідачем, в частині отримання з боку ОСОБА_3 мовчазної згоди (конклюдентних дій) на її звільнення з займаної посади відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України, що було виражене у нез'явленні за юридичною адресою відповідача та у не написанні заяви щодо переводу до інших структурних підрозділів відповідача, що розміщені на підконтрольній території України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу № 1026 від 16 березня 2017 року про її звільнення на підставі п.1 ст.36 КЗпП України та поновлення на посаді начальника відділу казначейських операцій задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_3 а посаді, позовні вимоги про стягненення з ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

Що стосується стягнення із відповідача на користь ОСОБА_3 невиплаченої заробітної плати за березень 2017 року суд зазначає наступне.

Позивач ані в позовній заяві, ані в заяві про уточнення позовних вимог не зазначає розмір заборгованості по заробітній платі за березень 2017 року, яку вона просить стягнути з відповідача на її користь (а.с.25-27). Не зазначив розмір заборгованості відповідача перед позивачкою по заробітній платі за березень 2017 року і представник ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Зазначений в поданих письмових поясненнях (а не в заяві про уточнення позовних вимог, як того вимагає діюче законодавство) розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачкою ОСОБА_3 в сумі 87349 гривень 79 копійок жодним чином не підтверджений належними та допустимими доказами.

Представником відповідача позовні вимоги в цій частини також не визнаються і будь-які докази на підтвердження заперечень останній позбавлений можливості надати у зв*язку із втратою через захоплення незаконними збройними формуваннями доступу до первинних документів підприємства, в тому числі й тих, що стосуються нарахування та виплати заробітної плати.

Відповідно до ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані представником позивача розрахунковий листок за березень 2017 року (а.с.90) та наказ (а.с.89) не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не відповідають вимогам, що зазвичай ставляться до документів не мають печатки, підпису відповідальної особи, дати їх складання.

Представник відповідача ОСОБА_2 не заперечував, що 01 квітня 2015 року між відповідачем та ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс» було укладено договір № 15000453 (а.с.115-117), відповідно до умов якого останнє було зобов*язано надавати послуги з ведення бухгалтерського та податкового обліку. У зв*язку з ненаданням ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» первинних документів, необхідних для виконання замовлення, зокрема й тих, що стосуються нарахування та сплати заробітної плати працівникам, через захоплення адміністративних будівель та потужностей незаконними збройними формуваннями, ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс» звернулось до суду з позовом.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16 червня 2017 року в задоволенні позову ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс» до ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» про зобов*язання виконати умови договору сервісного обслуговування № 15000453 від 01 квітня 2015 року в частині надання первинних документів, необхідних для виконання замовлення від 16 березня 2017 року, а саме: табелів обліку робочого часу працівників ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод», штатного розкладу, даних щодо розрядів робітників, тарифних ставок та інших первинних документів, необхідних для нарахування заробітної плати та всіх інших платежів, що належать до виплати працівникам ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» при звільненні, з посиланням на втрату відповідачем контролю і доступу до виробничих потужностей та документації через захоплення представниками незаконних збройних формувань (а.с.100-104).

Надані представником позивача копія акту від 16 березня 2017 року (а.с.83-84) та індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_3 (а.с.36-37) не спростовують висновків, яких дійшов суд.

Враховуючи наведе вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні в позову ОСОБА_4 в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за березень 2017 року через недоведеність позовних вимог.

В силу ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст. 36, 235, КЗпП України, ст.ст.9, 205 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 03 липня 2017 року, повний текст рішення по справі виготовлений 03 липня 2017 року.

Суддя