ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3661/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Вовка Є.І.

при секретарі Крамарчук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 про відвід головуючого судді по розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування квартири на користь ОСОБА_1, громадянина російської федерації, що проживає за адресою АДРЕСА_1, суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться вказана справа.

В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_8 подана заява про відвід головуючого судді з посиланням на наступне.

На розгляді Дарницького районного суду міста Києва перебуває справа №753/21521/16 за позовом ОСОБА_1 (далі - Позивач) про витребування квартири АДРЕСА_2 із незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі - Відповідачі).

22.11.2016 року автоматичним розподілом, матеріали справи №753/21521/16 були передані на розгляд судді Дарницького районного суду міста Києва Вовк Є.І.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦПК України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Після подання позовної заяви у справі №753/21521/16 у Позивача виникли аргументовані сумніви щодо об'єктивності та неупередженості судді Дарницького районного суду міста Києва Вовк Є.І., які полягають у наступному:

05.12.2016 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. по справі №753/21521/16 було залишено без руху позовну заяву про витребування квартири АДРЕСА_2 із незаконного володіння (далі - позовна заява) з підстав того, що позовну заяву подано без додержання інших вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, а саме: не зазначено поштового індексу щодо адреси позивача; не вказано номеру засобу зв'язку; зазначені позовні вимоги щодо визначення громадянства позивача та його місця проживання, проте, не зазначені докази цього, як і відповідного обгрунтування щодо цих позовних вимог.

08.12.2016 року на виконання ухвали судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. про залишення позовної заяви без руху Позивачем було надано пояснення з інформацією та документами, які потребував суддя для відкриття провадження.

19.12.2016 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. було повернуто позовну заяву з підстав того, що недоліки позовної заяви були усунуті у встановлений строк не в повному обсязі, а також з підстав того, що у представником позивача не було надано належних доказів для підтвердження повноважень на ведення справи від імені Позивача.

16.02.2017 року ухвалою Апеляційного сулу міста Києва було скасовано ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. про повернення позовної заяви з підстав того, що суддя Вовк Є.І. неправильно застосував норми процесуального права, оскільки форма та зміст поданої позовної заяви відповідають встановленим законом вимогам, а також з підстав того, що суддя Вовк Є.І. помилково встановив відсутність у представника позивача належних доказів, необхідних для підтвердження повноважень на ведення справи від імені Позивача.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. З ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно до ч.1 та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України.

Відповідно ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безпосереднім судом.

Право на справедливий суд включає в себе право на доступ до правосуддя та розкривається безпосередньо в рішеннях Європейського суду з прав людини, практика якого є обов'язковою для врахування судами в Україні відповідно до п. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Право на справедливий суд безпосередньо розкрито в наступних рішеннях Європейського суду з прав людини:

У рішенні ЄСПЛ (Белеш та інші проти Чеської Республіки) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав.

Згідно рішення ЄСПЛ (Голдер проти Сполученого Королівства), кожен має право на судовий розгляд справи, що стосується його «цивільних прав та обов'язків». Таким чином, у статті 6 Конвенції представлено «право на суд», разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле.

У рішеннях ЄСПЛ (Перес де Рада Каванил'ес проти Іспанії); (Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії); (Белеш та інші проти Чеської Республіки); Європейський суд з прав людини зазначив, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду.

Згідно рішень (Ачімовіч проти Хорватії); (Бенефічіо Капелла Паоліні проти Сан-Марино) право на суд включає не лише право звертатися до суду, а також право на вирішення спору судом.

В справі (Беллет проти Франції) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Обмеження права Позивача на доступ до правосуддя та права на справедливий суд зі сторони судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., простежується і в неправильному застосуванні норм процесуального права та помилковому встановленні відсутності у представника позивача повноважень на представництво, незважаючи на те, що до позовної заяви було додано усі необхідні підтверджуючі документи, що встановлено Апеляційним судом міста Києва. Перелічені дії судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. викликають сумніви в об'єктивності та неупередженості при розгляді ним справи №753/21521/16.

16.02.2017 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва було скасовано ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. по справі №753/21521/16 від 19.12.2016 року про повернення позовної заяви.

06.03.2017 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. відкрито провадження за позовною заявою, та цією ж ухвалою одночасно відмовлено в задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

26.06.2017 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва скасовано ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. від 06.03.2017 року, в частині відмови у задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову та вирішено накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2.

Апеляційним судом встановлено, що ухвала судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. не містить жодних посилань, мотивів та обґрунтувань, з яких суддя відмовив у задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову. Відмовляючи у забезпеченні позову Позивача, суддя не зазначив при цьому будь - яких обґрунтувань чи мотивів, які слугували такій відмові, що свідчить про те, що дане питання було вирішено з порушенням норм процесуального права.

Слід зазначити про те, що до подання Позивачем позову у справі №753/21521/16, Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про забезпечення доказів у порядку, передбаченому ст.133 ЦПК України.

22.11.2016 року ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва Даниленко В.В. у справі №753/21250/16-ц було задоволено заяву Позивача про забезпечення доказів до пред'явлення позову та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 належним чином засвідчені копії всіх документів нотаріальної справи щодо квартири АДРЕСА_2, яка є предметом спору у справі №753/21521/16, що розглядається суддею Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. та щодо якої суддя Вовк Є.І. безпідставно та необгрунтовано відмовився накладати арешт.

Для належного, об'єктивного, всестороннього, повного розгляду цивільної справи, після подання до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позову про витребування майна з чужого незаконного володіння 08.12.2016 р. представником Позивача - адвокатом ОСОБА_8 було одразу подано дві заяви (що залишились поза увагою судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І.).

Відповідно до матеріалів нотаріальної справи нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, яка надійшла на виконання ухвали судді Дарницького районного суду міста Києва Даниленко В.В. від 22.11.2016 у справі №753/21250/16-ц, вбачається, що квартира АДРЕСА_2 була придбана ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у громадянина України ОСОБА_4 згідно Договору Купівлі-продажу від 08 липня 2016 року, серія та номер 1110, який був посвідчений приватними нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7. В свою чергу, ОСОБА_4 придбав, квартиру АДРЕСА_2 у ОСОБА_1, згідно Договору купівлі-продажу від 02.02.2012 р., який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Таким чином, вказана інформація та документи на момент винесення скасованої Апеляційним судом міста Києва ухвали судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. від 06 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння була/ або повинна була достеменно відома судді Дарницькому районному суду м. Києва Вовк Є.І.

Варто зазначити про те, що нотаріус ОСОБА_5, яка нібито здійснювала нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири від 02.02.2012 року, за яким ОСОБА_4 зареєстрував на себе право власності на Квартиру, наразі відбуває покарання за підробку офіційних документів, що підлягають нотаріальному посвідченню, та шахрайство (дана обставина підтверджується вироком Оболонського районного суду міста Києва від 23.04.2013 р. (суддя Літвінов В. Є.) у справі № 2605/7851/12. В іншій справі №755/8691/15-к, що наразі розглядається Дніпровським районним судом міста Києва (суддя Сазонова М.Г.) ОСОБА_5 виступає в якості однієї з обвинувачених у вчиненні злочинів (шахрайства та підробки документів).

Таким чином, на переконання Позивача, суддею Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. було неправомірно відмовлено в задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, що встановлено Апеляційними судом міста Києва, а також неправомірно не надано правової оцінки матеріалам нотаріальної справи нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, яка надійшла на виконання ухвали судді Дарницького районного суду міста Києва Даниленко В.В. від 22.11.2016 у справі №753/21250/16-ц. Перелічені дії судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. викликають сумніви в об'єктивності та неупередженості при розгляді ним справи №753/21521/16.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (Смірнова проти України) обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції.

З огляду на вищевикладене, позивач вимушений постійно оскаржувати незаконні та необгрунтовані рішення судді Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І. в апеляційному порядку щодо як повернення позовної заяви, так і відмови в забезпечені позову, шляхом накладення арешту на квартиру, Позивач має аргументовані сумніви об'єктивності та неупередженості судді Вовк Є.І. під час розгляду справи №753/21521/16.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах (Микаллеф проти Мальти), (Мезнарич проти Хорватії), в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов'язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ'єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини, зокрема справа (Білуха проти України), наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення заяви, наявність вищевказаних обставин, щодо визнання Апеляційним судом м. Києва незаконними (та відповідних підстав, в тому числі щодо відповідних повноважень ОСОБА_8) вищевказаних ухвал судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року, 19 грудня 2016 року та від 06 березня 2017 року по цій справі, з метою недопущення виникнення наведених сумнівів при розгляді справи у майбутньому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.20, 23, 24 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 про відвід головуючого судді по розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування квартири.

Відвести головуючого суддю Вовка Є.І. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування квартири.

Передати матеріали цивільної справи для розподілу між суддями Дарницького районного суду м. Києва в порядку, передбаченому ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: