Провадження №2/760/1728/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Усатової І.А.,
при секретарі - Козак К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація, відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою та з урахуванням уточнених позовних вимог просить:
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1;
зобов'язати відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1
Позивачка посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації 29.04.2005 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, в якій і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрованою.
Вказала, що, в даній квартирі зареєстрована ОСОБА_2, однак, остання не проживає з нею однією сім'єю з 2008 року та фактично проживає в іншій країні, у Російській Федерації, громадянкою якої і перебуває,
Зазначила, що згідно паспорту Російської Федерації, виданого відділом Управління Федеральної Міграційної Служби по республіці Бурятія в Радянському районі м. Улан - Уде від 24.05.2011 та довідки з місця проживання ТОВ «Енергостройсервіс» від 25.08.2015 ОСОБА_2 зареєстрована і проживає в АДРЕСА_2.
Позивачкою зазначено, що відповідач писала дві заяви з проханням виписати її з квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з її реєстрацією та проживанням в Республіці Бурятія.
Вказала, що зверталась до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, однак, позивачу було відмовлено та порадили звернутися до суду.
У зв'язку з наведеним вище позивачка звернулася до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла до суду заява, в якій вона просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано до суду заяву про визнання позову відповідачем, позовні вимоги визнала повністю, позов просила задовольнити та слухати справу у її відсутність.
Представник третьої особи - відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У разі порушення своїх прав власник, згідно зі статтею 391 ЦК України, має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
При цьому положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом із ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування приміщенням.
Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації 29.04.2005 ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).
Згідно довідки форми №3 від 17.10.2015, виданої комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району» ЖЕД №905 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 - власник особового рахунку, доньки позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також ОСОБА_6 та відповідач - ОСОБА_2 (а.с.10).
Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що ОСОБА_2, не проживає з нею однією сім'єю з 2008 року та фактично проживає в іншій країні, у Російській Федерації, громадянкою якої і перебуває.
Згідно паспорту Російської Федерації, виданого відділом Управління Федеральної Міграційної Служби по республіці Бурятія в Радянському районі м. Улан - Уде від 24.05.2011 та довідки з місця проживання ТОВ «Енергостройсервіс» від 25.08.2015 ОСОБА_2 зареєстрована і проживає в АДРЕСА_2.(а.с.7-9, 16).
Крім того, судом взято до уваги надану представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заява в якій відповідач надала згоду на зняття її з реєстрації за вказаною адресою (а.с. 70).
За правилами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до ч. ч.1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК).
З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України.
Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.
З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Що стосується вимог позивача в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, то вони не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є відповідною правовою підставою для зняття його з реєстраційного обліку та додаткового застереження не потребує.
З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 319, 386, 391,405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, ст. 10, 11,57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-
Позов - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.
В іншій частині позовних вимог-відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: