Справа № 459/1594/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/4646/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді, третя особа: Виконавчий комітет Гірницької селищної ради про зобов"язання призначити щомісячні страхові виплати у зв"язку із втратою годувальника,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, просить зобов"язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області призначити щомісячні страхові виплати у зв"язку із втратою годувальника. На обгрунтування вимоги послався на те, що його батько ОСОБА_4 тривалий час працював на підприємствах ДП "Львіввугілля", був визнаний інвалідом внаслідок професійного захворювання "хронічний обструктивний бронхіт" і йому були призначені виплати відшкодування шкоди, які він отримував у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області, спочатку був інвалідом 3-ї групи, а з 31.07.2015 року інвалід 1-ї групи. 08.08.2015 року батько помер, висновком МСЕК від 16.11.2015 року було встановлено причинний зв"язок між професійним захворюванням та смертю батька. 19.04.2016 року позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення йому виплат по втраті годувальника, так як на час смерті батька він був інвалідом 1-ї групи з дитинства і перебував на утриманні батька, однак у призначенні виплат по втраті годувальника йому було відмовлено через відсутність довідки про склад сім"ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні . З даною відмовою він не згідний, тому звернувся із даним позовом до суду.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17 травня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов"язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді Львівської області призначити та виплачувати ОСОБА_3 щомісячні страхові виплати в зв"язку з втратою годувальника з 16 листопада 2015 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді. Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. при неповно встановлених обставинах справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3.

Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 11-Сг № 445475 від 27.10.1981 року, ОСОБА_3, 05.10.1981 року наодження є сином ОСОБА_4 .

Копією акту огляду МСЕК №266018 від 31.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 при повторному огляді визнаний інвалідом 1-ї групи безтерміново з втратою профпрацездатності 90% .

ОСОБА_4 помер 08.08.2015 року у віці 58 років, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-Сг № 397573 від 11.08.2015 року.

Довідкою профпатологічної МСЕК № 001801 серії 10 ААА від 16.11.2015 року становлено причинний звязок смерті з професійним захворюванням

Відповідно до висновку МСЕК від 18.06.2015 року № 797 при повторному огляді позивачу ОСОБА_3 безтерміново було встановлено першу групу Б інвалідності з дитинства .

Як вбачається з листа відповідача від 29.04.2016 року № 797-06-1 відмова мотивована тим, що позивачем до документів, необхідних для прийняття рішення про призначення виплат, не було долучено довідки місцевого органу виконавчої влади про склад сім'ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні. Відмова також мотивована необхідністю надання відповідного рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні батька.

З довідки про склад сім'ї від 30.03.2016 року № 139 вбачається, що позивач по справі належав до складу сім'ї померлого батька та проживав разом з ним за однією адресою.

Актом від 21.03.2016 року № 23, складеного посадовими особами Виконавчого комітету Гірницької селищної ОСОБА_2, стверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав спільно зі своїм батьком ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня його смерті, тобто до 08.08.2015 року за адресою: смт. Гірник, вул. Чубинського, 1 і перебував на його утриманні.

ОСОБА_3 одружений з ОСОБА_5 і мають спільних двох дітей: ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження дітей.

Згідно довідки ВП Шахти "Відродження" ДП "Львіввугілля" № 458 від 21.06.2016 року встановлено, що позивач ОСОБА_3 працює на посаді ст.оператора з 13.07.2001 року, згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області №3175 від 01.09.2015 року пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання інваліда 1 групи ОСОБА_3 становить 1620,81 грн., соціальна допомога інваліда з 01.09.2015 року -1423.50 грн..

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд виходив з тих обставин, що позивач набув право на отримання страхових виплат як непрацездатна особа, яка перебувала на утриманні померлого, та має на це право.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Відповідно до п. 1 ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-XIV (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі -Закон) у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більше як десятимісячного строку після його смерті. П.2 даної статті Закону визначено, що такими непрацездатними особами є, зокрема, інваліди члени сім'ї потерпілого на час інвалідності (п/п. 1) та непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право (п/п.5).

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

У відповідності до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, суд повинен всебічно і повно з'ясувати усі обставини, що складають предмет доказування, дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (ст.ст.58, 59 ЦПК України), окремо та всі докази у їх сукупності у порядку, передбаченому ст.ст.185, 187, 189, 212 ЦПК України, що відображається у судовому рішенні.

Згідно п. 2 ч.2 ст. 43 Закону Укараїни "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування", Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання документу, який видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника, а саме: довідка житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім"ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду.

В даному ж випадку, ухваливши рішення про задоволення позову, суд прийняв до уваги як належний доказ в підтвердження перебування позивача на утриманні в померлого: пояснення свідків, акт Гірницької селищної ради Львівської області, не є належними та допустимими доказами в підтвердження перебування ОСОБА_3 на утриманні у свого батька до дня його смерті.

Окрім цього, ОСОБА_3 отримуючи пенсію в розмірі 1620,81 грн., соціальну допомогу в розмірі 1423,50 грн., наявності сім"ї, дружини та двох дітей, а також те, що останній працює на посаді ст.оператора ВП Шахти "Відродження" ДП "Львіввугілля" з 13.07.2001 року викликає сумнів, що він перебував на утриманні свого батька ОСОБА_4

Колегія суддів вважає даний позов без наявного судового рішення про встановлення факту перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4 до дня його смерті передчасним.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з порушенням норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, апеляційна скарга Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді підлягає до задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 травня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 303, 304 п.3 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді задовольнити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2