22-ц/775/752/2017(м)
Категорія 50 Головуючий у 1-й інстанції Мирошниченко Ю.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Гаврилової Г.Л., Попової С.А.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2017 року,

В с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання у Приазовському державному технічному університеті в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою, стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання ОСОБА_4, який продовжує навчання у Приазовському державному технічному університеті у розмірі ? витрат на навчання, а саме у розмірі 3500 грн. до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В обґрунтування позову вказувала, що з 1999 року по 2001 рік знаходилась з відповідачем у шлюбі, від якого мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син навчається у Приазовському державному технічному університеті з денною формою навчання, а тому не має змоги влаштуватись на роботу та самостійно отримувати заробіток. Крім того, він самостійно щороку сплачує за навчання 7000 грн. згідно договору про надання освітніх послуг № 8391 від 05 серпня 2016 року.

Позивач зазначає, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, а тому має змогу утримувати їх спільного сина.

ОСОБА_2 знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, втратила роботу та не може забезпечити гідні умови для існування їх сину ОСОБА_4

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення ним навчання, тобто до 31.08.2020 року, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи утримання з 16 травня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, не надання оцінки усім доказам, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Зокрема зазначає, що син, ОСОБА_4, продовжує навчання у Приазовському державному технічному університеті з денною формою навчання, у звязку з чим не має самостійного заробітку. Крім того, щороку необхідно сплачувати 7000 грн. за навчання. Відповідач займається підприємницькою діяльністю і має значні статки. Зазначила, що у відповідача наявна можливість надавати синові матеріальну допомогу та встановлена судом 1/8 частина заробітку відповідача є дуже малою і буде складати менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, втратила роботу та має труднощі щодо оплати навчання їх сина.

Відповідно до положень ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать записи в книзі телефонограм апеляційного суду за № 2408 (а.с. 89, 90).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позову, заперечення представника відповідача ОСОБА_5, яка просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позов, суд врахував матеріальне становище позивача, яка є працездатною, відсутність неповнолітніх дітей, здатність надавати матеріальну допомогу синові, а також стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, його дохід, наявність відрахувань з його заробітної плати за іншим виконавчим листом, та прийшов до висновку, що відповідач в змозі надавати синові матеріальну допомогу у зв'язку із продовженням навчання в розмірі 1/8 частки доходу щомісяця. При цьому суд виходив із засад справедливості, добросовісності, розумності та зважив на те, що ОСОБА_4 є повнолітньою працездатною особою і, бажаючи продовжувати навчання після досягнення 18 років за денною формою навчання, мусить докладати певних зусиль для забезпечення своєї життєдіяльності та навчання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на оплату навчання, суд першої інстанції виходив з того, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

З такими висновками колегія суддів не може не погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною першою ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_2 матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

ОСОБА_4 є студентом 1 курсу денної форми навчання ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» (а.с.8), термін навчання складає 3 роки 10 місяців (а.с.7).

Дохід позивачки ОСОБА_2, з якою проживає повнолітній син (а.с.10), за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року складає 13284, 50 грн. (а.с.9).

Згідно з довідкою ТОВ «Полар» № 39 від 01.06.2017 року дохід відповідача ОСОБА_3 за період з грудня 2016 року по травень 2017 року складає 17984, 00 грн., при цьому із заробітної плати відраховуються аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця (а.с.27).

За даними інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України дохід відповідача складається лише із заробітної плати, що виплачується ТОВ «Полар» та складає з 01.01.2017 по 31.03.2017 року 9695, 73 грн. (а.с. 61).

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності з розясненнями, які містяться у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно встановив наявність у позивача потреби у матеріальній допомозі відповідача для спільного утримання їх сина, наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу, який працює, а тому суд прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на період навчання, але не більше ніж до досягненням останнім двадцяти трьох років, правильно визначив з якого часу необхідно стягувати аліменти, вірно обрав спосіб присудження аліментів у частці від заробітку (доходу).

Визначаючи розмір аліментів, судом вірно враховано наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, факт щомісячного стягнення із заробітної плати відповідача аліментів у розмірі 1000 грн., які стягуються відповідно до пояснень представника відповідача в апеляційному суді на утримання неповнолітньої доньки, та матеріальне становище відповідача. При цьому судом також правильно враховано, що ОСОБА_4 є повнолітньою особою та має можливість працевлаштуватися на роботу з неповним робочим днем.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача роботи, оскільки остання є працездатною особою та, як передбачено положеннями ст. 199 Сімейного кодексу України, відсутність роботи не позбавляє її від обовязку утримувати дитину на період навчання, так само як і відповідача.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як розяснено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( частина четверта статті 60 ЦПК).

Доводи апеляційної скарги, що відповідач є підприємцем та має значні статки не знаходять свого підтвердження, оскільки матеріали справи не містять відповідні докази, а довідка інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України та ТОВ «Полар» свідчать, що відповідач працює менеджером зі збуту у ТОВ «Полар» та має середній заробіток у розмірі 3202 грн., з якої ще є відрахування за іншим виконавчим листом (а.с. 27).

Не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді і пояснення позивача в тій частині, що відповідач придбав двоповерховий будинок, розташований в м. Маріуполі, смт. Талаковка, вул. Річна,22, вартість якого складає значну суму. ЇЇ пояснення в цій частині спростовуються договором дарування, з якого вбачається, що відповідач отримав у дар зазначений одноповерховий будинок, житловою площею 43,1 кв.м. (а.с.92).

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що визначений судом розмір аліментів значно менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необґрунтованими та не узгоджуються з положеннями ст.ст. 199, 200 СК України. Більш того, законодавством передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який відповідно до положень ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов заявлено про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання та законодавством не встановлено у даному випадку мінімального розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на оплату навчання сина, оскільки визначаючи розмір аліментів, судом вже взято до уваги вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання. При цьому колегія суддів зауважує, що главою 16 Сімейного кодексу України, який регулює обовязок батьків утримувати неповнолітню дочку, сина, не встановлено самостійного, окремого від аліментів зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликано особливими обставинами, зокрема додаткові витрати на оплату за навчання.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду позивачем не надано.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді: Г.Л.Гаврилова

ОСОБА_8