АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3512,3513/17 Головуючий 1 інст. Ізмайлов І.К.
Справа № 644/7021/16-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

ОСОБА_1,

секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11 квітня 2017 року та на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа: Четверта Харківська нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова з позовом до Харківської територіальної громади в особі Харківської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та все інше майно де б воно не знаходилось та з чого б не складалося у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою цього ж суду від 14 квітня 2017 року у вказаному рішенні у резолютивній частині виправлено описку та зазначено «Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, (колишній проспект Косіора) в порядку спадкування за законом", - замість - "Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_2, (колишній проспект Косіора) в порядку спадкування за законом».

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 просить скасувати вказані рішення та ухвалу суду і ухвалити нове, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

В обгрунтування скарги посилається на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що квартира № 45, яка розташована за адресою: місто Харків пр. Олександрівський (колишній Косіора), будинок № 71, на праві приватної власності в повній мірі належала ОСОБА_4, що підтверджується доданими до позовної заяви документами.

Позивач є рідною племінницею ОСОБА_3 і єдиною особою, яка має право прийняти спадщину за законом після померлого ОСОБА_3, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини звернулася лише позивач, інших спадкоємців у померлого ОСОБА_3 немає, на час смерті ОСОБА_3 на праві власності належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1. У задоволені вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування на все інше майно де б воно не знаходилось та з чого б не складалося відмовлено у звязку з відсутності даних про належність такого майна померлому.

З таким висновком суду, колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки висновок суду не відповідає обставинам справи і суд вважав встановленими не доведені обставини, а саме, що позивач є спадкоємцем по закону після смерті ОСОБА_3

З огляду на це, рішення суду і ухвала про виправлення описки на підставі п.2,3 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення суду про відмову у задоволенні позову.

Судовим розглядом встановлено, що 2 червня 1931 року народився ОСОБА_4, батьками якого записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 48).

19 вересня 1923 року народилася ОСОБА_3, батьками якої записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 134-136).

Отже, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідними братом та сестрою.

2 листопада 1946 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в зв'язку з чим змінено прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_7. (а.с. 57)

8 грудня 1947 року народилася ОСОБА_8, батьками якої записані ОСОБА_7 та ОСОБА_9. (а.с. 5)

7 жовтня 1968 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в зв'язку з чим змінено прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_10. (а.с. 52)

17 грудня 1977 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в зв'язку з чим змінено прізвище ОСОБА_12 на ОСОБА_11. (а.с. 53)

Отже, позивачка є племінницею ОСОБА_4 , а саме дочкою його рідної сестри.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер 26 січня 2016 року (а.с. 8).

27 січня 1997 року центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради видано свідоцтво про право спільної (сумісної) власності на квартиру АДРЕСА_3 (на цей час проспект Олександрівський) в м. Харкові на ім'я ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 та ОСОБА_16, реєстраційний № 7-97-79177.

Право власності на спірну квартиру набуто сторонами на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і, таким чином, кожному на підставі ч. 2 ст. 8 зазначеного Закону належать рівні частки від приватизованої квартири.

Таким чином частка кожного з учасників спільної сумісної власності на квартиру складає по 1/3 частині квартири.

20.11.2015 року згідно рішення № 12/151 сесії Харківської міської ради 7 скликання назву проспект Косіора змінено на проспект Олександрівський.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.12.2006 року державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори за реєстром № 2-5457, ОСОБА_3 отримав у спадщину після смерті ОСОБА_17 1/6 частину квартири АДРЕСА_4.

Отже на час смерті ОСОБА_3 на праві власності належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

6 вересня 2005 року ОСОБА_18, на випадок своєї смерті, склав заповіт на ім'я ОСОБА_13 щодо належного йому майна.

18 березня 2016 року ОСОБА_13 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9)

Місцем постійного проживання померлого ОСОБА_13, є квартира АДРЕСА_1, що є місцем відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (раніше пр. Орджонікідзе).

Згідно до повідомлення Четвертої Харківської державної нотаріальної контори № 6098/01-16 від 23.11.2016 р. після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 371/2016. З заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 Інших заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило.

Згідно до повідомлення Четвертої Харківської державної нотаріальної контори № 6735/02-14 від 13.12.2016 р. після смерті ОСОБА_13 заведена спадкова справа № 372/2016. З заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило.

Таким, чином після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини звернулася племінниця ОСОБА_2

ОСОБА_13 після смерті ОСОБА_3 у встановлений шестимісячний строк заяв про прийняття або відмови від прийняття спадщини не подавав , але фактично проживав з ним в одній квартирі і був співласником 1/2 частини квартири.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Матеріали справи містять відповідь Четвертої ХДНК від 11.08.2016 року (а.с.94) зі змісту якої вбачається, що позивач не є спадкоємцем.

Судова колегія погоджується з цією відмовою з наступних підстав.

За ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього кодексу.

В даній справі спадкодавець залишив заповіт на ім"я ОСОБА_13, який на час смерті постійно проживав разом зі спадкодавцем, що згідно зі ст.1268 ЦК України вважається фактичним прийнятям спадщини.

Отже, судовим розглядом достовірно встановлено, що 1/2 частина квартири шалежала ОСОБА_13 на праві власності , а 1/2 частину квартири він успадкував після смерті ОСОБА_3 , тобто вцілому на спірну квартиру набув право саме ОСОБА_13 після смерті якого позивач не є спадкоємцем.

Що стосується посилання в позовній заяві на ч. 2 ст. 1259 ЦК України, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, то в даному випадку вона не може бути застосована з тих саме підстав, що позивач не є спадкоємцем померлого ОСОБА_13

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, оскільки матеріали справи не містять доказів, що спірна квартира вцілому належала спадкодавцю ОСОБА_3 і позивач є спадкоємцемпісля його смерті .

За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11 квітня 2017 року і ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14 квітня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Харківської територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа: Четверта Харківська нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_1