Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/696/17
Провадження № 4-с/480/6/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю: секретаря Шуріної Н.О., представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит ОСОБА_3, старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, на бездіяльність державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП № 51281147, -

встановив:

27 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області із скаргою на бездіяльність державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП № 51281147, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, у якій просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до ст. 39 Закону України Про виконавче провадження та невжиття заходів, передбачених ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, направлених на зняття арешту з майна боржника, скасування вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення та щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1;

- зобовязати Центральний ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області усунути порушення Закону України Про виконавче провадження, шляхом: на підставі п. 5 ч. 1 ст. 38 Закону України Про виконавче провадження винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 51281147 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 490/5981/15-ц, виданого 10.03.2016 Миколаївським районним судом Миколаївської області на підставі заочного рішення від 19.11.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит заборгованості станом на 10.06.2015 за кредитним договором № 83-08/МБ від 25.03.2008 в сумі 533306 грн. 56 коп.;

- зобовязати Центральний ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області усунути порушення Закону України Про виконавче провадження шляхом скасування: Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.06.2016 ВП № 51281147; ОСОБА_5 опису та арешту майна від 13.06.2016 ВП № 51281147; Протоколу № 205636 від 19.10.2016 про проведення електронних торгів з продажу нежитлового обєкту; ОСОБА_5 про реалізацію предмета іпотеки від 02.11.2016 ВП № 51281147.

В обґрунтування поданої скарги заявник посилається на те, що на примусовому виконанні у державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_5 перебуває виконавче провадження № 51281147, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 490/5981/15-ц, виданого 10.03.2016 Миколаївським районним судом Миколаївської області на підставі заочного рішення від 19.11.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит заборгованості станом на 10.06.2015 за кредитним договором № 83-08/МБ від 25.03.2008 в сумі 533306 грн. 56 коп., судового збору 3654 грн. 00 коп., а всього 536960 грн. 56 коп.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.03.2017 заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області по справі № 490/5981/15-ц від 19.11.2015 за заявою ПАТ Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано.

26.04.2017 до канцелярії Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області подано заяву з додатком, оригіналом ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.03.2017 про скасування заочного рішення, яке перебуває на примусовому виконанні в Центральному ВДВС.

Проте, виконавче провадження не завершене, постанова про закінчення виконавчого провадження не винесена, арешт, накладений на майно (кошти) боржника не знятий, державним виконавцем не скасовано інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення та не вчинено дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1

З огляду на викладене, бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області є порушенням ст. ст. 39, 40 Закону України Про виконавче провадження.

Заявник у судове засідання не зявився. 03.11.2017 від заявника на електронну адресу суду надійшла заява, у якій він, посилаючись на те, що за станом здоровя не може брати участь у судових засіданнях, просив розглядати справу без його участі, за участю його представника.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав.

Представник заінтересованої особи - Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит скаргу не визнав.

Державний виконавець у судовому засіданні також скаргу не визнав, пояснив, що станом на день розгляду скарги виконавче провадження вже закінчено з дотриманням вимог Закону України Про виконавче провадження, вважав, що скарга задоволенню не підлягає.

Розглянувши скаргу, заслухавши представника заявника, заінтересовану особу та державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого:

02.06.2016 старшим державним виконавцем Кірток Антоном Анатолійовичем Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 51281147) з виконання виконавчого листа № 490/5981/15-ц, виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банк Фінанси та Кредит заборгованості станом на 10.06.2015 за кредитним договором № 83-08/МБ від 25.03.2008 в сумі 533306 грн. 56 коп., судового збору - 3654 грн. 00 коп., а всього 536960 грн. 56 коп. (а.с. 97).

09.06.2016 старшим державним виконавцем Кірток Антоном Анатолійовичем Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 123, на звороті).

Відповідно до ОСОБА_5 опису та арешту майна 13.06.2016 проведено опис та накладено арешт на майно боржника (а.с. 110).

17-19.10.2016 відбулися торги під час реалізації вищезазначеного майна. Так, згідно з Протоколом № 205636 проведення електронних торгів, дата та час початку торгів 17.10.2016 09:00, дата та час завершення торгів 19.10.2016 22:00, переможцем електронних торгів стало ПП Премісес (а.с. 135).

На підставі протоколу проведення електронних торгів № 205636 від 19.10.2016 старшим державним виконавцем Кірток А.А. складено акт про реалізацію предмета іпотеки про проведення електронних торгів (а.с. 146).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта станом на 28.10.2016 щодо ОСОБА_1, актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, дата державної реєстрації 10.09.2016, вид обтяження арешт нерухомого майна (а.с. 129).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта станом на 07.11.2016 щодо ОСОБА_1, у розділі ВІДОМОСТІ З ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ РЕЧОВИХ ПРАВ НА ОСОБА_6 зазначено, що За вказаними параметрами запиту у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні (а.с. 133).

22.06.2017 старшим державним виконавцем Кірток Антоном Анатолійовичем Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у якій зазначено, що до відділу надійшла ухвала Миколаївського районного суду Миколаївської області № 490/5981/15-ц від 21.03.2017 про скасування заочного рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області № 490/5981/15-ц від 19.11.2015 по справі за заявою ПАТ Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ураховуючи викладене, керуючись вимогами п. 5 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем постановлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 490/5981/15-ц, виданого 10.03.2016 Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банк Фінанси та Кредит заборгованості станом на 10.06.2015 за кредитним договором № 83-08/МБ від 25.03.2008 в сумі 533306 грн. 56 коп., судового збору - 3654 грн. 00 коп., а всього 536960 грн. 56 коп., - закінчити; припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 10 Закону передбачені заходи примусового виконання рішень. Так, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа передбачені ст. 40 Закону. Так, згідно з частинами 1 та 2 вказаної статті Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до положень ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 386 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вже зазначалось вище, старший державний виконавець Кірток Антон Анатолійович, отримавши ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області № 490/5981/15-ц від 21.03.2017 про скасування заочного рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області № 490/5981/15-ц від 19.11.2015 по справі за заявою ПАТ Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, керуючись вимогами пункту 5 частини першої статті 39, частинами 1 та 2 статті 40 Закону України Про виконавче провадження, постановив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 490/5981/15-ц, виданого 10.03.2016 Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банк Фінанси та Кредит заборгованості станом на 10.06.2015 за кредитним договором № 83-08/МБ від 25.03.2008 в сумі 533306 грн. 56 коп., судового збору - 3654 грн. 00 коп., а всього 536960 грн. 56 коп., - закінчити та припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Таким чином державний виконавець, після скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, діючи відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, у якій, згідно з вимогами ч. 1, ч. 2 ст. 40 Закону зазначив про зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, а також про скасування інших вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення. Викладене спростовує посилання заявника на бездіяльність державного виконавця, а також недотримання державним виконавцем вимог ст. ст. 39, 40 Закону.

Крім цього слід зазначити, що відповідно до положень ст. 383 ЦПК України суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа органу державної виконавчої служби або приватний виконавець. У скарзі заявник просить визнати неправомірною бездіяльність та зобовязати вчинити дії Центральний ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Також у скарзі заявником не зазначено, яким чином, та які саме його права чи свободи було порушено бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення.

За таких обставин суд вважає скаргу необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 210, ст. ст. 383, 386-389 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, на бездіяльність державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП № 51281147, - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга апеляційному суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.О. Шаронова

06.11.2017