УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 10 квітня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Індіго» до ОСОБА_2, третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Індіго» (далі - ТДВ СК «Індіго») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення 7 679,65 грн майнової шкоди та судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 13 вересня 2014 року у м. Львові по вул. Княгині Ольги, 120, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Автомобіль «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1, на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ТДВ СК «Індіго», згідно договору страхування наземного транспорту № 206-00743-13.

За зверненням страхувальника 15 вересня 2014 року до ТДВ СК «Індіго», на підставі страхового акту № 17360/206 від 24 листопада 2014 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із звіту № 1604/14 від 28 жовтня 2014 року страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування на користь страхувальника у розмірі 7 679,65 грн.

На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 вищевказану суму майнової шкоди, оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати завдані збитки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог ТДВ СК «Індіго» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 10 квітня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ТДВ СК «Індіго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТДВ Страхова компанія «Індіго» 7 679,65 грн на відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, які особисто керують належними їм транспортними засобами, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Апеляційним судом встановлено, що згідно копії посвідчення, виданого 25 січня 2016 року командуванням високомобільних десантних військ Збройних Сил України, ОСОБА_2 є учасником бойових дій в зоні антитерористичної операції України.

Скасовуючи рішення місцевого суду та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача на користь позивача майнової шкоди, оскільки ні на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13 вересня 2014 року, ні на момент виплати ТДВ СК «Індіго» страхувальнику ОСОБА_3 страхового відшкодування, ОСОБА_2 не мав статусу учасника бойових дій, а тому у відповідності до п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов'язаний був мати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Індіго» до ОСОБА_2, третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова