Справа № 510/1835/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Позивачка у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_2, померла 17.09.2014 р.; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, власники - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по ? частині кожний; копія рішення суду від 20.05.2014 р. № 510/104/14-ц, згідно якого за Кам?яною В.М. в порядку спадкування за законом визнано право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1; копія довідки АТ «ОСОБА_4 Аваль» від 11.07.2016 р. № 81-15-8-1/5034-БТ, згідно якої на імя Кам?яної В.М. відкрито депозитний рахунок № 53, залишок коштів 5517 грн. 40 коп.; копія свідоцтва про право власності на житло № 362 від 12.12.1994 р., згідно якої квартира АДРЕСА_1 належить Кам?яній В.М. та ОСОБА_3 по ? частині кожному; копія заповіту Кам?яної В.М. від 23.09.1999 р., згідно якого вона все своє майно заповіла ОСОБА_1; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04.10.2014 р. про реєстрацію заповіту; копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, згідно якого спадкова справа зареєстрована 04.10.2014 р.; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 17.09 2014 року померла ОСОБА_2. Після її смерті відкритись спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 та коштів на депозитному рахунку № 53 в АТ «Райфайзен банк Аваль». (дата відкриття 20.08.2009 р.)

ОСОБА_2 на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все своє майно заповідала ОСОБА_1, позивачці по справі, таким чином спадкоємство здійснюється за заповітом.

04.10.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Пізніше позивачка звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом їй було відмовлено у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Відсутність правовстановлюючого документу на квартиру пояснюється тим, що ОСОБА_2 не зареєструвала право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після смерті Кам?яної В.М. це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після померлої Кам?яної В.М. і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, які мають обовязкову частку у спадщині, немає.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за заповітом після смерті Кам?яної В.М., прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивачці по справі ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено в оформлені спадщини, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Таким чином позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, які мають обовязкову частку у спадщині, немає., однак не може це зробити з підстав які не залежать від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на спадкове мано з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1225, 1233, 1268, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 (Леніна) в м. Рені Одеської області, загальною площею 30,20 кв.м., житловою площею 19,40 кв. м., допоміжною площею 10,80 кв.м., в порядку спадкування за заповітом, після смерті Кам?яної ОСОБА_5, 17.09.2014 р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на суму коштів на депозитному рахунку № 53 (дата відкриття 20.08.2009 р.) в АТ «Райфайзен банк Аваль», в порядку спадкування за заповітом, після смерті Кам?яної ОСОБА_5, 17.09.2014 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін