БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/2592/17, cправа № 361/4519/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» жовтня 2017 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про перерахунок пенсії, нарахування премії та видачу довідки,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому з урахуванням збільшень, просить визначити розмір його заробітної плати в сумі - 1 148 крб.

00 коп., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 01 липня

1986 року по 10 липня 1986 року; зобовязати публічне акціонерне товариство «Укртелеком» здійснити йому перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в ІІ зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) в м. Чорнобиль з 01 липня 1986 року по 10 липня 1986 року (кратність 3, денна тарифна ставка 14,96 крб.) одноразову винагороду в розмірі 400 (чотириста) карбованців, щомісячну премії в сумі 179,52 крб., оплату праці у вихідні дні (6 липня 1986р.) в сумі - 44,88 крб., середньомісячного заробітку за основним місцем роботи в сумі 74,80 крб. та заробітної плати за дні роботи в зоні ЧАЕС в сумі 448,80 коп., що в загальному складає - 1 148 крб. 00 коп., і надати довідку для предявлення в Пенсійний фонд.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У 1986 році позивач працював в Броварському районному вузлі звязку на посаді електромонтера лінійних споруд. Згідно з наказом Броварського районного вузла звязку від 30 червня 1986 року № 79 позивач був відряджений до м. Чорнобиль з 01 липня 1986 року по 10 липня 1986 року, де від впливу іонізуючого випромінювання втратив здоровя, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом.

У зв'язку з прийняттям постанови КМ України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу стало відомо, що розрахунок та виплата заробітної плати за період праці в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році були зроблені невірно, без врахування вимог Законів Уряду, з яких знято гриф «таємно», та «для службового користування», що регламентували порядок оплати праці у 30-ти км зоні відчуження.

Позивач вважає, що довідка про заробітну плату одержану в зоні відчуження повинна бути складена із урахуванням нормативно правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки його право на заробітну плату у підвищеному розмірі за період роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом визнання вказаних документів.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, у позовній заяві просив суд розглянути дану справу у його відсутність. 02 жовтня 2017 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач публічне акціонерне товариство «Укртелеком» у судове засідання свого представника не направило. 29 вересня 2017 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи02 жовтня 2017 року без його участі.

Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорія 1, про що свідчить посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інвалідом ІІ групи.

У 1986 році ОСОБА_1 працював в Броварському районному вузлі звязку на посаді електромонтера лінійних споруд. Згідно із наказом Броварського районного вузла звязку від 30 червня 1986 року № 79 позивач відряджений до міста Чорнобиль з 01 липня 1986 року по 10 липня 1986 року, де від впливу іонізуючого випромінювання втратив здоровя, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу, внаслідок чого став інвалідом.

Згідно із частиною першою статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Обчислення пенсій відповідно до Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їхнього запровадження по конкретних особах повинні мати, а отже й надавати, виключно підприємства, де працювали ці особи, або їхні правонаступники. Інші підприємства, органи державної влади, тощо не можуть надавати довідок про заробіток по конкретних особах, які не працювали і не працюють у цих підприємствах, органах державної влади.

Якщо розрахунки не було проведено своєчасно, донарахування провадяться при наявності табеля робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, що відповідали за проведення конкретних робіт в зоні відчуження, чи іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного у рік виконання робіт, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_4 праці і соціальної політики України від 13 квітня 2001 року

№ 03-3/1652-018-21 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи повязані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» було розсекречено ряд нормативно-правових актів урядів СРСР та УРСР. Серед розсекречених в тому числі і ОСОБА_5 СРСР №1512-р від 24 червня 1986 року, Постанова РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня

1986 року № 207-7 від 17 червня 1986 року N 207-7, ОСОБА_5 Міністрів СРСР

№ 964 від 17 травня 1986 року.

Позивачу відмовлено у проведенні перерахунку заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС.

Відповідно до статті 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29 жовтня

1992 року № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.

Згідно зі статтею 3 ЗУ «Про правонаступництво» від 12 вересня 1991 року, Закони УРСР і інші нормативні акти діють на території України, оскільки вони не суперечать Законам України, прийнятим після проголошення незалежності, у зв'язку з чим зазначені нормативні акти є діючими, що також підтверджується листом ОСОБА_4 праці України № 18-д 1452/5 від 23 жовтня 2000 року.

Розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС необхідно здійснити наступним чином: 1. Розрахунок збереженого середньомісячного заробітку за основним місцем роботи складає: 67,32 крб. Середній заробіток для оплати за час відрядження обчислювався відповідно до постанови НКП СРСР від 02 квітня 1930 року «Про середній заробіток і оплату за неповний місяць» і Основних положень по обліку праці та заробітної плати у промисловості і будівництві, затверджених Держкомпраці СРСР, Мінфіном СРСР, ЦСУ СРСР 27 квітня 1973 року для тих працівників, заробіток яких змінювався помісячно (відрядна, акордна, почасово-преміальна оплата, середньоденний заробіток обчислювався з розрахунку фактичного заробітку за два останні календарні місяці роботи з 1-го по 1-ше число.

Відповідно до особового рахунку заробітної плати за 1986 року, заробітна плата за травень 1986 року складала 154,75 крб. (19 робочих днів), за червень 1986 року (21 робочих днів)- 144,43 крб. Середньоденний заробіток складає: 299,18 : 40 = 7,48 крб. Середньомісячний заробіток за основним місцем роботи: 7,48 крб. * 10 днів = 74,80 крб. Денна тарифна ставка для оплати в зоні відчуження: Згідно із пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР, ОСОБА_5 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС», підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%. Оплата праці проводилась з дня аварії на ЧАЕС по підвищених до 100 % тарифних ставках, отже денна тарифна ставка склала 14,96 крб. (7,48 крб. х 2 = 14,96 крб.). Оплата праці за дні роботи в зоні ЧАЕС складає 448,80 крб. ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 17 травня

1986 року № 964 були встановлені зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони ЧАЕС та поділених на III, ІІ і І зону небезпеки, провадилась відповідно у 5,4, 3 - кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів). м. Чорнобиль відносилось до І зони небезпеки

14,96 крб.*10 днів*3 кр. = 448,80 крб. Оплата праці у вихідні та святкові дні складає:

44,88 крб. Постановою РМ СРСР і ВЦРМС від 05 червня 1986 року № 665-195 (постанова РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207/7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, повязані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганню забруднення навколишнього середовища у вихідні і святкові дні, з оплатою у подвійному розмірі. Відповідно до статей 67, 68 КЗпП Української PCP загальним вихідним днем є неділя. Оплата роботи у зоні відчудження у святкові дні та вихідні дні проводилось за правилами статті 107 КЗпП Української PCP за фактично відпрацьовані у святковий чи вихідний день години, із застосуванням показників кратності. Оплата у зазначеному розмірі проводиться всім працівникам (як з нормованим, так і ненормованим робочим днем) за години, фактично відпрацьовані у святковий і вихідний день (роз'яснення Держкомпраці СРСР і ВЦРПС від 08 серпня 1966 року №13/11-21). За період з 01 липня 1986 року по 10 липня 1986 року, 6 липня була неділя. Розрахунок оплати праці за роботу у вихідний день складає: 14,96 крб.*3 кр.*1 день = 44,88 крб. Сума премії за роботу в зоні відчуження: 179,52 крб. При нарахуванні премії подвійну оплату за роботу в вихідний чи святковий день не беруть до уваги. За місцем постійної роботи встановлено премію 40%. (14,96 крб. * 3 кр. *10 дн. * 40% = 179,52 крб. Одноразова винагорода в розмірі 400,00 крб. Відповідно до підпункту 3 пункту 1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (порядок виплати премії визначено ОСОБА_5 СРСР №1512-р від 24 червня 1986 року) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб. Всього: 74,80 крб. + 448,80 крб. + 44,88 крб. + 179,52 крб. +400,00 крб. = 1 148 крб. Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від

29 жовтня 1992 року № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії. Сам механізм перерахунку заробітної плати відображений у листі Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29 жовтня 1992 року №09-3751/1032/3к/13-412/308 та передбачає, що в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без врахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно законодавства. Вказані нормативні акти містять спеціальні норми права по відношенню до використаних відповідачем загальних, і, отже, згідно із визначенням конкуренції загальної та спеціальної норм права, підлягають застосуванню при перерахунку заробітної плати. Відповідно до статті 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові. Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1 й 12 Закону України «Про оплату праці» право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.

Правилами статті 49 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до статті 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

У постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2015 року справа

№ 539/3949/14-а в аспекті неоднакового застосування норм права колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що довідка про заробітну плату одержану в зоні відчуження повинна бути складена з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період його роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.

З наведених положень вбачається, що відповідача слід зобов'язати видати

ОСОБА_1 довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в місті Чорнобиль у період з 01 липня 1986 року по 10 липня 1986 року й визначити загальний розмір заробітної плати за цей період - 1 148 крб. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити розмір заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 1 148 крб. 00 коп., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 01 липня 1986 року по 10 липня 1986 року.

Зобовязати публічне акціонерне товариство «Укртелеком» здійснити ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в ІІ зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) в м. Чорнобиль з 01 липня 1986 року по 10 липня 1986 року (кратність 3, денна тарифна ставка 14,96 крб.) одноразову винагороду в розмірі 400 (чотириста) карбованців, щомісячну премії в сумі 179,52 крб., оплату праці у вихідні дні (6 липня 1986 року) в сумі 44,88 крб., середньомісячного заробітку за основним місцем роботи в сумі 74,80 крб. та заробітної плати за дні роботи в зоні ЧАЕС в сумі - 448,80 коп., що в загальному складає - 1 148 крб. 00 коп., і надати довідку для предявлення в Пенсійний фонд.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин