Провадження № 2з/521/209/17
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

09 листопада 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Гуревський В.К.

при секретарі Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову уцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про забезпечення позову уцій цивільній справі шляхом накладення арешту на спільне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме; завод/розплідник собак з приміщеннями для утримання тварин, вольєри, клітки, самих собак, побудований та не введений в експлуатацію житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вул. Леніна, 19 та заборонити ОСОБА_2, та будь-яким іншим особам, здійснювати будь-які дії по переоформленню, псуванню, переобладнанню вказаного майна.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2017 року в задоволені заяви відмовлено.

10 травня 2017 року Апеляційним судом Одеської області ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2017 року скасовано, питання про забезпечення позову передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справу, в порядку ст. 11-1 ЦПК України передано судді Малиновського районного суду м. Одеси Гуревському В.К.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 наполягав на задоволенні заяви.

ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви.

Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вищевказаної заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону-матеріально правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення.

Згідно з п. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову, зокрема є накладення арешту (п. 1 ч. 1).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги відповідність обраного заходу забезпечення заявленим позовних вимогам, при цьому враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, а саме: просила суд поділити спільне майно подружжя, виділивши по ? частині кожному будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів та інженерних мереж, які були використані сторонами при будівництві домоволодіння на земельній ділянці площею 0,0250 га. за адресою: м. Одеса, вул. Кострова, 18-А.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, який неодноразово уточнювався, про поділ спільного майна подружжя, в якому він просить розділити грошові кошти в сумі 13000,0 доларів США; грошові кошти 10000,0 гривень; земельну ділянку № 658 в Садово-огородньому товаристві «Хаджибей», розташовану за адресою с. Хоминка, Роздільнянського району, Одеської області масив «Христинівський»; Кінологічний завод/розплідник, який в даний час знаходиться за адресою: с. Котовка, вул. Леніна, 19, Біляївського району, Одеської області; побутову техніку та інструменти, перелік яких додається; розділити в рівних частках матеріали, які були використані колишнім подружжям при будівництві нового будинку, надвірних споруд для утримання собак, вольєрів, кліток та ремонті старого будинку і подвір'я за адресою: с. Котовка, вул. Леніна, 19, Біляївського району, Одеської області; розділити в рівних частках дохід отриманий ОСОБА_2 від використання сумісної власності заводу/розпліднику за період з квітня 2014 року по цей час в сумі 36000,0 гривень; розділити борг колишнього подружжя в сумі 7500,0 доларів США.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спільне майно сторін по справі, а саме: завод/розплідник собак з приміщеннями для утримання тварин, вольєри, клітки, самих собак; побудований та не введений в експлуатацію житловий будинок, розташований за адресою: с. Котовка, вул. Леніна, 19, Біляївського району, Одеської області та заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, здійснювати будь-які дії по переоформленню, псуванню, переобладнанню вказаного майна.

Відповідно до висновку ПА «Трікод» про незалежну оцінку вартості 22 собак, які перебувають в багатопорідному заводі/розпліднику «ОСОБА_3 Вічі ЮА», належних ОСОБА_2 та ОСОБА_1, вбачається, що отримані результати дозволяють зробити висновок про те, що найбільш ймовірна ринкова вартість 22 собак, що знаходяться в багатопорідному заводі/розпліднику «ОСОБА_3 Вічі ЮА» належних ОСОБА_2 та ОСОБА_1 станом на 23 червня 2016 року складає: 175054,0 гривень.

Згідно із довідки від 27 травня 2016 року за №17-П-16, вбачається, що за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вул. Леніна, буд. 19, завод/розплідник Agnia Grande Vici відсутній. Завод/розплідник Agnia Grande Vici, який належав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Робота завод/розплідник Agnia Grande Vici зупинено. Завод/розплідник Agnia Grande Vici розформований. Деякі тварини померли, інших - віддали у добрі руки, тобто майно вибуло з власності ОСОБА_2

Відповідно до наданих документів ОСОБА_2 житловий будинок та земельна ділянка за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вул. Леніна, 19 належить ОСОБА_4, яка не є учасником спору.

Також судом встановлено, що в Малиновському районному суді м. Одеси перебувала цивільна справа №521/8807/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання будинку об'єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль та стягнення коштів, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права на матеріали, використані під час будівництва.

29 квітня 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по цій справі, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.

ОСОБА_7 задоволено частково.

ОСОБА_7 ОСОБА_6 задоволено у повному обсязі.

Проведено поділ спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, поділивши легковий автомобіль марки «ТОYОТА LANDCRUISER», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зеленого кольору, виділивши у власність кожного з подружжя 1/2 частини вказаного автомобіля.

Визнано за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на 1/2 частину автомобіля марки «ТОYОТА LANDCRUISER», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_3, зеленого кольору.

Визнано за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4. ідентифікаційний номер НОМЕР_4) право власності на 1/2 частину автомобіля марки «ТОYОТА LANDCRUISER», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1, зеленого кольору.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на матеріали використані під час будівництва частини спірного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Кострова, 18, який складається з житлового будинку під літерою «А», який входять наступні приміщення: гараж площею 36,5 кв. м., санвузол площею 8,6 кв. м., комора площею 1,4 кв. м., сходи площею 2,3 кв. м., коридор площею 5,5 кв. м., вбудована шафа площею 0,7 кв. м., кухня площею 15,7 кв. м., санвузол площею 4,2 кв. м., житлова площа 14,6 кв. м., вбудована шафа площею 0,5 кв. м., вбудована шафа площею 0,4 кв. м., сходи площею 4,2 кв. м., сходи площею 3,0 кв. м., підсобна площа 33,6 кв. м., загальна площа 131,2 кв. м., жила площа 14,6 кв. м., підсобна площа 116,6 кв. м.

В задоволені інших позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено.

24 вересня 2015 року Апеляційним судом Одеської області рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2015 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права на матеріали, використані під час будівництва і в цій частині ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права на матеріали, використані під час будівництва будинку, розташованого на земельній ділянці по вул. Кострова 18-а м. Одеси відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

В рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2015 року, зазначено, що надані суду документи про реєстрацію за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кінологічного пітомника та довідка видана Кінологічною Федерацією України, роздруківки з сайтів, не можуть вважатись належними доказами, які підтверджують наявність на момент розгляду справи і дійсну вартість пітомців, про що також заявлялось сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Предметом позову є поділ спільного майна подружжя, з матеріалів позовної заяви не вбачається існування реальної загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в разі невжиття заходів забезпечення позову, зазначених в позовній заяві, позивачем не надано доказів можливості та наміру відповідача щодо продажу, знищення, порчі, переобладнання вказаного в заяві спірного майна з метою ухилення від виконання рішення по справі у разі задоволення зустрічного позову.

Таким чином, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, враховуючи відсутність майна (тварин розпліднику) в натурі, належність нерухомого майна особі, яка не є учасником спору, суд вважає, що у заяві про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 61, 151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову уцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня отримання сторонами копії ухвали.

СУДДЯ Гуревський В.К.