У х в а л а

7 листопада 2017 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 червня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданий на виконання додаткового рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 квітня 2014 року в справі за позовом міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення судового збору,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Верховного Суду України від 5 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху в зв'язку з її невідповідністю вимогам статей 357, 358 ЦПК України з наданням строку до 2 листопада 2017 року для усунення недоліків заяви, а саме до заяви не додані копії судових рішень першої, апеляційної та рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого ставиться питання; у заяві: не зазначені підстави перегляду судового рішення касаційної інстанції та не надано обґрунтування підстав, з яких подається заява; не вказано, які саме норми права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції в судовому рішенні про перегляд якого ставиться питання у порівнянні із судовими рішеннями наданими як приклад, а здійснюється лише посилання заявником на порушення судами норм матеріального та процесуального права; відсутнє посилання на судові рішення касаційної інстанції щодо неоднаковості застосування норм права та не додано їх копії; до заяви не додано документа про сплату судового збору.

Крім того, у вищевказаній ухвалі зазначалось, що судових рішень повинні бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міста Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.

Також вказувалось, що заявнику слід уточнити підстави, з яких подається заява та надати відповідне обґрунтування, зазначивши, які саме норми матеріального чи процесуального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції у судовому рішенні про перегляд якого ставиться питання у порівнянні з судовими рішеннями наданими як приклади та надати копії судових рішень суду касаційної інстанції, які є прикладами щодо неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм права.

18 жовтня 2017 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду України від 5 жовтня 2017 року від заявника надійшла заява, в якій він просить переглянути ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 червня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 7 червня 2016 року та ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 2 березня 2016 року, що перешкоджають подальшому провадженню у справі та не відповідають ухвалі Верховного Суду України від 23 квітня 2008 року з доданими до неї ксерокопіями матеріалів.

В той час як, зі змісту надісланої заяви та доданих до неї ксерокопій матеріалів не вбачається виконання заявником вимог зазначеної ухвали, оскільки до заяви не додано копії судових рішень першої, апеляційної та рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого ставиться питання; не вказано, які саме норми матеріального чи процесуального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції в судовому рішенні про перегляд якого ставиться питання у порівнянні з судовими рішеннями наданими як приклади; не додано документа про оплату судового збору.

Крім того, додана заявником ухвала Верховного Суду України від 23 квітня 2008 року не може бути прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, оскільки постановлена Верховним Судом України в порядку касаційного провадження і не є постановою Верховного Суду України, прийнятою у порядку визначеному главою 3 розділу V ЦПК України, а тому не може бути прикладом перегляду з підстав, передбачених статтею 355 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 станом на 6 листопада 2017 року не усунув недоліки заяви протягом установленого ухвалою Верховного Суду України від 30 травня 2017 року строку, заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 червня 2017 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко