Справа №522/4820/17
Провадження №2/522/6462/17
УХВАЛА

07 липня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна; та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ майна, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом про визнання за нею права власності на 2/3 частини квартири №98 будинку №10/6 корп. 2 по вул. Маршала Говорова в м.Одесі.

19.04.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на ? частину квартиру №98 у будинку по вул.М.Говорова, 10/6 корп. 2 у м.Одесі; визнання за ним права власності на автомобіль Skoda Superb ІНФОРМАЦІЯ_1, д.н. НОМЕР_1; визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль Nissan Almera Ciassic 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_2; стягнення з ОСОБА_1 компенсації ? частки боргових зобовязань, які виникли із договору позики та розписки від 14.01.2014 року.

06.07.2017 року представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №98 в будинку №10/6 корп. 2 по вул. Маршала Говорова в м.Одесі, загальною площею 70,6 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м..

В обґрунтування вимог заяви представник ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2 не пускає ОСОБА_1 у спірну квартиру, щоб забрати частку необхідних їй та дитині речей, а також, є всі підстави вважати, що відповідач в майбутньому буде чинити перешкоду при вирішенні даної справи, у тому числі шляхом відчуження нерухомого майна, тим самим буде ускладнено або зроблено неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд виходить з того, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду справи, суд може забезпечити позов наприклад, накласти арешт на майно, заборонити вчиняти певні дії, заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на 2/3 частини квартири, яка розташована в м.Одесі по вул. Маршала Говорова, 10/6, корп.. 2, кв. 98.

Керуючись ст..ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 2/3 частини квартири №98 в будинку №10/6 корп. 2 по вул. Маршала Говорова в м.Одесі, загальною площею 70,6 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м..

Копію ухвали направити до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Черняховського, 6) та сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Н.А. Ільченко

07.07.2017