Провадження № 2/641/273/2017 Справа № 641/8891/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання - Щеглової Г.О.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3.- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 в особі його законного представника ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання договору недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 в особі його законного представника ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання договору недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння

В обґрунтування позову зазначив, що його батькам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належала кооперативна квартира в ЖБК ім.. «Артема» за адресою: АДРЕСА_1. Вартість квартири ними була сплачена повністю в 1987 році. Після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, батько зареєстрував квартиру на своє ім'я не враховуючи інтересів неповнолітніх його та його рідного брата та в подальшому, а саме 17.06.2006 року продав вищезазначену квартиру ОСОБА_8

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року договір купівлі -продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 17 липня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М., реєстровий № 2048, визнаний недійсним в частині купівлі продажу 1/6 частики квартири. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 від 19 червня 2013 року виданого державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1-413 на ім'я ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 його частині, що складає 1/6 частині від загальної частини квартири АДРЕСА_1.

Витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належну йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та надано її ОСОБА_1 для володіння, користування та розпорядженням своїм майном. В решті задоволення позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2016 року, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова змінено, в частині задоволення позовних вимог про частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення з ОСОБА_11 на користь держави судового збору скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання свідоцтва про право на спадщину - відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

18 жовтня позивач подав вищезазначене рішення суду на Державну реєстрацію права власності, однак йму було відмовлено у державній реєстрації права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, на підставі встановлення в наявності зареєстрованого права власності за особою на підставі договору дарування посвідченого у 2016 році.

07 квітня 2016 року ОСОБА_2 передала у власність в якості дарунку , а ОСОБА_5 в особі представника прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 вважає порушеним своє право на власність та просить суд:

- Визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 07 квітня 2016 року, укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в особі представника зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою В.О. під реєстровим № 426.

Витребувати у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 належну йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та надати її ОСОБА_1 для володіння, користування та розпорядженням своїм майном з урахуванням уточненого позову.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги уточненого позову у повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3.- ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 07 квітня 2016 року, укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в особі представника зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою В.О. під реєстровим № 426 з тих підстав, що позивач не був стороною правочину, а тому у нього відсутні підстави для визнання його недійсним

Проти задоволення позовних вимог щодо витребування у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 належну йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та надати її ОСОБА_1 для володіння, користування та розпорядженням заперечував з тих підстав, позивачем не зареєстровано право власності за рішенням суду , що позбавляє його такого права власності та взагалі порушувати питання про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідач ОСОБА_5 , а також його законний представник ОСОБА_3 до судового засідання не з'явились, повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомили.

Представник 3 особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причин не явки суду не повідомив.

Суд, вислухавши думку, пояснення, доводи сторін по справі, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року договір купівлі -продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 17 липня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М., реєстровий № 2048, визнаний недійсним в частині купівлі продажу 1/6 частики квартири. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 146-148).

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 від 19 червня 2013 року виданого державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1-413 на ім'я ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 його частині, що складає 1/6 частині від загальної частини квартири АДРЕСА_1.

Витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належну йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та надано її ОСОБА_1 для володіння, користування та розпорядженням своїм майном. В решті задоволення позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2016 року, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова змінено, в частині задоволення позовних вимог про частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення з ОСОБА_11 на користь держави судового збору скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання свідоцтва про право на спадщину - відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін (а. с. 144-152).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 набув у власність відповідно до договору дарування від 07 квітня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в особі представника та зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою В.О. під реєстровим № 426. квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 10) Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 71889368 від 31.10.2016 року. (а.с. 12).

Відповідно до Цивільного Кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутись до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною, так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до вимог ст.215 ЦК України правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК України.

Проте статтею 216 ЦК України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Таким чином, на угоду укладену з порушенням вимог закону не поширюється загальне правило про наслідки недійсності правочину (двостороння реституція),якщо сам закон передбачає інші наслідки такого порушення.

Згідно зі статтею 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України у разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати( добросовісний набувач), власник майна має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння , не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісне придбання, згідно статті 388 ЦК України, можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

За таких обставин, права особи, яка вважає себе власником майна або законним користувачем, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого статтями 215,216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

ОСОБА_1 не був стороною в договорі дарування квартири АДРЕСА_1 від 07.04.2016 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в особі представника та зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою В.О. під реєстровим № 426, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Згідно статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Можливість витребування майна, придбаного за відплатним договором, з чужого незаконного володіння закон ставить у залежність насамперед від того, є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_3 який набув у власність за договором дарування спірну квартиру, є особою, яка не знала і не могла знати про те, що особа, яка надала в дар не мала права її відчуження, тобто є добросовісним набувачем в порозумінні частини 1 статі 388 ЦК України. Дану обставину підтвердив в судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , крім того у п. 4 Договору дарування квартири АДРЕСА_1 від т07.04.2016 року зазначено, що до зазначеної квартири не ведуться судові спори , прав щодо неї у третіх осіб , які в межах так і за межами України немає.

Таким чином, суд врахувавши, що власником 1/6 частки спірного нерухомого майна а саме квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 і воно вибуло з його володіння не з його волі, вважає, що позовні вимоги щодо витребування у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 належну йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та надання її ОСОБА_1 для володіння, користування та розпорядженням, підлягають задоволенню.

Посилання представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3.- ОСОБА_4

Про те, що позивачем не зареєстровано право власності за рішенням суду, що позбавляє його такого права власності та взагалі порушувати питання про витребування майна з чужого незаконного володіння суд не приймає до уваги з огляду н наступне.

ОСОБА_1 є власником 1/6 частки спірного нерухомого майна на підставі рішення суду.

Відповідно до положень ст.. 2 Закону України «Про державну реєстрацію права на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на наведене , предмет регулювання і цілі вказаного Закону, відсутні підстави вважати , що не проведення позивачем реєстрації права власності за рішенням суду позбавляє його такого права власності та права порушувати питання про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Згідно ч. 5 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9, рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1липня 2004 року N 1952-1V "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнень, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень повний захист прав та інтересів.

Оскільки витребування частини квартири на користь позивача має бути наслідком часткового позбавлення ОСОБА_5 права власності на цю квартиру, то відповідно має бути частково скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно - на квартиру за ОСОБА_5

Витребування майна із чужого незаконного володіння означає повернення у власність позивача належної йому квартири і реєстрація права власності за позивачем на належну йому квартиру має бути поновлено у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Відомості до вказаного реєстру вносяться на підставі правовстановлюючого документу на майно, але такий документ у позивача відсутній, і документ, який підтверджує його право власності на квартиру є рішення суду про витребування квартири із чужого незаконного володіння.

Крім того Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 32001050 від 24.10.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на частку квартири АДРЕСА_1 (а. с. 134).

Оскільки ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.12.2016 року позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_3 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Держави у розмірі 640 грн. 00 коп., що відповідає положенням ч. 2 ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 належну йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та надати її ОСОБА_1 для володіння, користування та розпорядження.

Стягнути з ОСОБА_3 як законного представника ОСОБА_5 на користь Держави судовий збів у розмірі 640,00 грн.

В решті задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. А. Курганникова