Провадження № 2/752/2243/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - об'єднання яспіввласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про усунення перешкод в користуванні та зобов'язання здійснити дії,-

встановив:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - об'єднання яспіввласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про усунення перешкод в користуванні та зобов'язання здійснити дії.

Мотивував свій позов тим, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що відповідачі по справі самовільно встановили перегородку з дверним блоком, внаслідок чого таке унеможливили користування ОСОБА_1 коридором загального користування, остання не може мати доступ до засобів обліку в точці розподілу електроенергії, телекомунікацій, телефону та інтернету. Крім того, як зазначає позивач відповідачі встановили камери відео спостереження, що порушує її немайнові права недоторканість особистого та сімейного життя.

Позивач зазначає, що ніяких дозволів на встановлення перегородки у відповідачів немає. Дана перегородка була зведена самовільно, а тому підлягає знесенню, з метою приведення коридору загального користування до поверхового плану. Відповідач ОСОБА_2 відмовився добровільно виконати припис-попередження від 11 лютого 2016 року за Вих. № 175, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви та просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідачів знести самовільно встановлену перегородку з дверним блоком та привести коридор загального користування у попередній стан, згідно поверхового плану.

Також просив суд зобов'язати відповідачів демонтувати камери відео спостереження.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що вказана перегородка з дверним блоком була встановлена попереднім власником квартири. Також зазначив, що камери відео спостереження йому не належать та ним не встановлювалися.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що дійсно було встановлено перегородку з дверними блоком, а дозвільних документів на її встановлення немає. Камери відео спостереження вона не встановлювала та такі їй не належать.

Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи судом повідомлявся.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та їх представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні поясненнями відповідачів ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1.

З припису попередження від 11 лютого 2016 року за Вих. № 175, та пояснень сторін встановлено, що у позаквартирному коридорі, який розташований на четвертому поверсі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 самовільно встановлена перегородку з дверним блоком, чим відокремлено квартири відповідачів від коридору загального користування та утруднено доступ до засобів обліку в точці розподілу електроенергії, телекомунікацій, телефону та інтернету.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до ч. 1 статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Відповідно до ч. 2 статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення

цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог

протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не

допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Суд вважає, що позивачем доведено правомірність його позовних вимог в частині необхідності зобов'язання відповідачів знести самовільно встановлену перегородку з дверним блоком та привести позаквартирний коридор, що розташований на четвертому поверсі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у відповідність до технічних характеристик поверхового плану.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення.

В той же час, позивачем не надано доказів того, що саме відповідачами було встановлено камери відео спостереження і такі ними експлуатуються, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 224, 294-296 ЦПК України,суд,-

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - об'єднання яспіввласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про усунення перешкод в користуванні та зобов'язання здійснити дії - задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування спільним майном - поза квартирним коридором на четвертому поверсі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 знести самовільно встановлену перегородку з дверним блоком та привести позаквартирний коридор, що розташований на четвертому поверсі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у відповідність до технічних характеристик поверхового плану четвертого поверху багатоквартирного будинку АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, солідарно на користь ОСОБА_1 551(п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 21 копійку судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак