Справа №472/517/17 18.10.2017 18.10.2017 18.10.2017
Провадження №22-ц/784/2189/17
Справа 472/517/17
Провадження 22ц-784/2189/17 Головуючий по 1 інстанції Кучерявенко С.С.
Категорія 19 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2017р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючий - Колосовський С.Ю.,

судді: Ямкова О.О., Локтіонова О.В.,

секретар судового засідання Гавор В.Б.,

за участі: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2017р.

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди,

встановила:

У червні 2017р. ОСОБА_2 предявив позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди.

Позивач зазначав, що будучи субєктом підприємницької діяльності він в 2014р. орендував у відповідача торгівельний кіоск.

В квітні 2015р. він за домовленістю з відповідачем почав завозити товар до кіоску, а остання його реалізовувала та віддавала йому виручені кошти під час чергового постачання товару.

Починаючи з грудня 2015р. відповідач перестала повертати кошти за поставлений товар у звязку з чим він 20 вересня 2016р. припинив з нею співпрацю.

19 березня 2016р. він уклав з відповідачем договір, за умовами якого остання взяла на себе обовязки продавця продовольчих товарів з 01 квітня 2016р. по 01 квітня 2019р.

Враховуючи те, що відповідач не повернула кошти за реалізований товар, а не проданий товар він забрати не має можливості, позивач посилаючись на ст.ст.22,1166 ЦК просив стягнути на його користь 89913 грн. майнової шкоди.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2017р. позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 89913 грн. майнової шкоди, 7000 грн. витрат на правову допомогу, 771 грн. витрат повязаних з явкою до суду, а в дохід держави 899 грн. 13 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність рішення суду, просила його скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з того, що позивачу внаслідок неправомірного діяння відповідача була завдана майнова шкода і ці обставини було доведено належними і допустимими доказами.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2014р. між сторонами спору як субєктами підприємницької діяльності підписано договір оренди без дотримання вимог щодо форми для цього правочину (ст.793 ЦК), за умовами якого позивач отримав в користування належні відповідачу обєкти нерухомого майна: будинок, кухня, гараж, кіоск, розташовані по вул. Колодязній, 9 в с. Федорівка Веселинівського району Миколаївської області для здійснення торгівельної діяльності.

Даний договір дійсним в судовому порядку не визнавався.

19 березня 2016р. за укладеним між сторонами договором позивач доручив, а відповідач взяла на себе обовязки по виконанню робіт продавця продовольчих товарів з 01 квітня 2016р. по 01 квітня 2019р. зі щомісячною винагородою в розмірі 1500 грн. За умовами цього договору виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, а замовник зобовязався забезпечити виконавця усім необхідним для виконання роботи, своєчасно прийняти й оплатити виконану виконавцем роботу.

На невиконання відповідачем умов договору від 19 березня 2016р. позивач у позовній заяві не посилався та стверджував, що його права відповідач стала порушувати ще з грудня 2015р.

З наданих позивачем письмових доказів: договорів від 01 листопада 2014р., 19 березня 2016р., хаотичних записів в зошиті про дати і цифри щодо боргів, матеріалів перевірки правоохоронного органу, який на підставі пояснень обох сторін конфлікту констатував наявність між ними цивільно-правових відносин (відповідач до кримінальної відповідальності не притягалась) не вбачається даних, які б свідчили про можливість покладення на відповідача відповідальності у звязку з неповерненням коштів за реалізований товар та за не проданий товар саме на підставі ст.ст.22, 1166 ЦК.

За таких обставин, а саме недоведеності позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди рішення суду в силу п.2 ч.1 ст.309 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2017р. скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: