Номер провадження: 22-ц/785/6251/17
Номер справи місцевого суду: 514/1571/14-ц
Головуючий у першій інстанції Крутова О.М. Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.10.2017 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Комлевої О.С.,
за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 16 березня 2017 року та на додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 27 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до Тарутинської селищної ради Одеської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов'язання Тарутинської селищної ради вчинити певні дії, стягнення судових витрат, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, відділ Держгеокадастру України у Тарутинському районі Одеської області,
16 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулась з позовом до Тарутинської селищної ради Одеської області, який в подальшому уточнювала, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, зобов'язання Тарутинської селищної ради вчинити певні дії, стягнути судові витрати.
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що після смерті батька, вона успадкувала частину житлового будинку під номером АДРЕСА_1. Власником суміжного сусіднього житлового будинку НОМЕР_1 є ОСОБА_6, який у 2009 році без погодження меж із власниками сусідніх земельних ділянок отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Позивач зазначила, що ОСОБА_6 захопив частину її земельної ділянки, розрушив відмостку, встановив огорожу та чинить супротив проведенню технічного обслуговування будинку. Дані обставини приводять до руйнування будинку позивача.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_2, виданий Тарутинською селищною радою Тарутинського району на ім'я ОСОБА_6 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.1205 га за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_2; розв'язати земельний спір судовим рішенням із зазначенням меж відступу від ліній фундаменту будинку під номером АДРЕСА_1; стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн.; стягнути витрати на переїзд до іншого населеного пункту, де відбувались судові засідання у розмірі 10 083,09 грн.
Представник відповідача позов не визнав та надав пояснення, в яких вказав, що у 1968 році формувалася вулиця Лесі Українки, громадянином ОСОБА_8 був виготовлений проект житлового будинку під номером АДРЕСА_1. Проект складений відповідно до проекту за №396-1-1 «Б». У проекті зазначена ширина земельної ділянки, яка становить 18 м., по довжині 55 м., загальна площа земельної ділянки, яка надавалась для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд склала 0,10 гектарів. З незрозумілих причин земельні ділянки під номером АДРЕСА_1 були розширені на відстань, більше ніж при плануванні цієї вулиці. Будинок ОСОБА_8, відповідно до вимірів земельної комісії Тарутинської селищної ради від 10.11.2008 р. та відомостей з технічного паспорту БТІ, побудований на відстані 0,27 см від межової межі земельної ділянки громадянина ОСОБА_6
Дійсно, при виготовленні державного акту на право приватної власності у 2008-2009 роках, громадянин ОСОБА_6 тривалий час і неодноразово звертався до своєї сусідки ОСОБА_3 з метою підписання акту встановлення межових границь, яка від підпису постійно відмовлялась.
Тарутинська селищна рада рекомендувала ОСОБА_6 звернутися до районного суду для вирішення питання, що стосується узгодження меж земельної ділянки без підпису користувача суміжної земельної ділянкою ОСОБА_9, яка є матір'ю ОСОБА_3 При зверненні ОСОБА_6 до районного суду, йому надано усне роз'яснення про те, що це питання входить до компетенції селищної ради. Тарутинська селищна рада неодноразово відповідала на скарги ОСОБА_3 та її матері ОСОБА_9, щоб вони миролюбно з їх сусідом ОСОБА_6 вирішили спірне питання.
Представник третьої особи на стороні позивача ОСОБА_10 - ОСОБА_4 позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Представники третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_6- ОСОБА_11 і ОСОБА_12 позовні вимоги не визнали, просили в їх задоволенні відмовити.
Представник відділу Держгеокадастру України у Тарутинському районі Одеської області у судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 16 березня 2017 року позов ОСОБА_3 було задоволено частково.

Було визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2, виданий ОСОБА_6 про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1205 га за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнуто з Тарутинської селищної ради на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов'язані з переїздом до Арцизького районного суду Одеської області її представника ОСОБА_4 в розмірі 7 908,27 грн.

Стягнуто з Тарутинської селищної ради на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 2 000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Разом з тим, ухвалою того ж суду від 27 квітня 2017 року було виправлено описку у вищевказаному судовому рішенні та замість суми 7908,27 грн., яка підлягає стягненню з Тарутинської селищної ради на користь ОСОБА_3 правильно було зазначено суму 10083,09 грн. (т.2, а.с.243).

Крім того, додатковим рішеннямАрцизького районного суду Одеської області від 27 квітня 2017 року (т.2,а.с.244-245) було зобов'язано Тарутинську селищну раду Одеської області змінити існуючі межі землекористування співвласникам будинку: ОСОБА_3, третій особі ОСОБА_5 під номером АДРЕСА_1, з урахуванням вимог ДБН, для обслуговування житлового будинку НОМЕР_4 на відстані не менше 1 метру від межі суміжної земельної ділянки ОСОБА_6 під номером АДРЕСА_2.

У задоволенні решти позовних вимог щодо зміни існуючих меж землекористування будинку під номером АДРЕСА_1 було відмовлено.

Стягнуто з Тарутинської селищної ради Одеської області на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

В апеляційних скаргах представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить змінити рішення суду першої інстанції від 16.03.2017 року та додаткове рішення суду від 27.04.2017 року, посилаючись на порушення судом вимог матеріального і процесуального права.

Так, в апеляційних скаргах представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить залишити в силі рішення суду, в частині визнання недійсним державного акту серії НОМЕР_2, виданого Тарутинською селищною радою Тарутинського району на ім'я ОСОБА_6 на право володіння земельною ділянкою.

Встановити власним судовим рішенням відстань в 1,5 метра від межі земельної ділянки ОСОБА_6 до сусідських споруд в 26-ти метровому околі розташованих в одну лінію тильних стін будинку, літньої кухні та сараю позивачки з залишенням без змін (в 0,48 м. від лінії стін споруди) межової лінії поза вказаного окола. Зобов'язати Тарутинську селищну раду внести протягом двох місяців після набрання цим рішенням законної сили відповідні зміни меж у землевпорядні документи ОСОБА_6 та ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_13

Також апелянт просить змінити рішення щодо стягнення із Тарутинської селищної ради судових витрат позивача, пов'язаних з наданням правової допомоги - 4000 грн. замість 2000 грн. та транспортні витрати у сумі 10083,09 грн. замість 7908,27 грн.

Крім того, апелянт просить винести на адресу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України стосовно судді Арцизького районного суду Одеської області Крутової О.М. окрему ухвалу щодо грубого порушення нею норм матеріального і процесуального права, зумисне недотримання розумних строків розгляду даної судової справи, стосовно недостатнього рівня володіння нею державною мовою та неналежного виконання суддівських обов'язків.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що від третьої особи - ОСОБА_6, через представника ОСОБА_12 також надійшла апеляційна скарга на вищевказані судові рішення (т.3, а.с.60-63).

Однак, ухвалою судді-доповідача від 10.10.2017 року вказана апеляційна скарга була повернута апелянту через неусунення її недоліків (т.3, а.с.149-150).

Що стосується апеляційної скарги Тарутинської селищної ради на вищевказані судові рішення, копія якої надана суду апеляційної інстанції, з проханням повідомити про її рух (т.3. а.с.105-109), то колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять оригіналу вказаної апеляційної скарги, про що Тарутинська селищна рада була повідомлена листом від 09.10.2017 року (т.3, а.с.147-148).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року апеляційні скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4відхилені, рішенняАрцизького районного суду Одеської області від 16 березня 2017 року та додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 27 квітня 2017 року були залишені без змін.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції під час розгляду справи було встановлено, що дана справа розглядалась спочатку в Тарутинському районному суді Одеської області - біля 4-х місяців, а потім в Арцизькому районному суді Одеської області - з 11.02.2015 року (т.1, а.с.119) по 16.03.2017 року, тобто більше 2-х років.

Так, суддя Гусєва Н.Д. - більше ніж через півроку задовольнила заяву про відвід - 19.08.2015 року (т.1,а.с. 174).

Потім суддя Борисова С.П. - більше ніж через 2 місяці задовольнила свою заяву про самовідвід - 05.11.2015 року (т.1,а.с.213).

З 05.11.2015 року по 16.03.2017 року дана справа перебувала в провадженні судді Крутової О.М., тобто 1 рік і 4 місяці, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (т.1, а.с.219).

Зазначений строк розгляду цивільної справи не передбачений як національним законодавством - Конституцією України і цивільно-процесуальним кодексом України, так і міжнародним.

Так, згідно зі ст.ст. 129, 129-1 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Суд ухвалює рішення іменем України, судові рішення є обов'язковими до виконання.

Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ст. 9 Конституції України).

В статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, у відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне довести до відому голови Арцизького районного суду Одеської області про вищевикладені порушення цивільно-процесуального законодавства щодо порушення розумного строку розгляду даної цивільної справи.

Що стосується вимоги представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про винесення окремої ухвали на адресу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України стосовно судді Арцизького районного суду Одеської області Крутової О.М. щодо грубого порушення нею норм матеріального і процесуального права, зумисного недотримання розумних строків розгляду даної судової справи, стосовно недостатнього рівня володіння нею державною мовою та неналежного виконання суддівських обов'язків, то колегія суддів вважає за необхідне відмовити у її задоволенні через недостатність доказів вчинення всіх вищезазначених порушень суддею Крутовою О.М.

Керуючись ст.ст. 211, 313 - 315, 317, 319, 320 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Довести до відому голови Арцизького районного суду Одеської області про порушення міжнародного права, Конституції України та цивільно-процесуального законодавства України суддями Арцизького районного суду Одеської області Гусєвою Н.Д., Борисовою С.П., Крутовою О.М. розумних строків розгляду даної цивільної справи, для недопущення подібних порушень в подальшій роботі.

Окрема ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Н.А. Кононенко