Справа № 462/5004/17
УХВАЛА

10 листопада 2017 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу соціального захисту Залізничного району м. Львова про поновлення субсидій на оплату комунальних послуг і стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зобовязати Відділ соціального захисту Залізничного району м. Львова поновити всі скасовані субсидії на оплату комунальних послуг з 01 травня 2017 року, стягнути 5357,16 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою від 26.10.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження за його позовом до Відділу соціального захисту Залізничного району м. Львова в частині вимог про поновлення всіх скасованих субсидій на оплату комунальних послуг.

Ухвалою від 26.10.2017 року ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення з Відділу соціального захисту Залізничного району м. Львова 5357,16 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди, позовна заява була залишена без руху, оскільки позивачем не сплачено судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір». Для усунення цих недоліків суд зобовязав позивача протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, які останнім не виконані.

09.11.2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій зазначає, що відмовляється від своїх позовних вимог, в частині стягнення з відповідача на його користь матеріальної та моральної шкоди, просить змінити предмет свого позову на адміністративний, та посилаючись на норми КАС України, просить звільнити його від сплати судового збору.

Заява про зміну судочинства не підлягає задоволенною, бо не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, до такої вимоги судом вже винесена Ухвала від 26.10.2017 року, якою ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження за його позовом до Відділу соціального захисту Залізничного району м. Львова в частині вимог про поновлення всіх скасованих субсидій на оплату комунальних послуг.

Крім того, у своїй заяві від 09.11.2017 року ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з відповідача на його користь матеріальної та моральної шкоди. Фактично в заявленому позові не залишається жодних позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Як вбачається з матеріалів поданої заяви від 09.11.2017 року, позивач просить звільнити його від сплати судового збору, на підставі ст. 88 КАСУ, посилається на наявність невеликої пенсії, але не неадає на підтвердження жодних доказу. Тому суд не може задоволити таке клопотання, без надання доказів та в справі, що розглядаеться за нормами ЦПК України.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що Ухвала від 26.10.2017 року про залишення позовної заяви в 5-денний строк позивачем не виконана, а недоліки позовної заяви неусунені.

Керуючись ст. 121, 122 ч.2 п.1 ЦПК України,

ухвалив:

В відкритті провадження за заявою ОСОБА_1Ф.в частині зміну судочинства за позовом - відмовити.

В задоволенні клопотання про звільнення від судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу соціального захисту Залізничного району м. Львова про стягнення матеріальної та моральної шкоди - визнати неподаною та повернути позивачеві. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 5- денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: (підпис).

З оригіналом згідно.

Суддя: