Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1046/17
Провадження № 2/433/612/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Певної О.С.,

при секретарі Нехаєві В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1, якого представляє Какулія Отарі Євгенович до ОСОБА_2 про визнання права власності в звязку із втратою правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

До Троїцького районного суду Луганської області звернувся позивач ОСОБА_1 (далі позивач) за позовом до ОСОБА_2, в якому просив суд визнати за ним право власності нажитловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, місто Луганськ, проїзд Звьоздний, будинок 7, в звязку із втратою правовстановлюючого документу, що позбавляє його вільно розпоряджатися та володіти вказаним нерухомим майном.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і дату розгляду справи була повідомлення через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причина неявки суду не відома.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав.

У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1, на підставі договору дарування № 934 від 10.06.2005 року (а.с. 5), є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, місто Луганськ, проїзд Звьоздний, будинок 7,що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6).

На вказаний житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, місто Луганськ, проїзд Звьоздний, будинок 7, виготовлено технічний паспорт, в якому власником записано ОСОБА_1 (а.с. 8-11).

Позивачем, в газеті «Проспект» від 24.05.2017, опубліковано оголошення про втрату державного акту серії ЯГ № 265987 на земельну ділянку кадастровий номер :02:054:0079 та договору дарування від 10.06.2005 зареєстрованого в реєстрі за № 934 на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 14-15).

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності:1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобовязальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобовязальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобовязального права);2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа. Позивачем у позові про визнання права власності особа, яка вже є власником.

Таким чином, судом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, а також підтверджені письмовими доказами є достатніми, і сумніву не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, в зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 20, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-65, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, якого представляє Какулія Отарі Євгенович до ОСОБА_2 про визнання права власностізадовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, місто Луганськ, проїзд Звьоздний, будинок 7, в звязку із втратою правовстановлюючого документу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 06 липня 2017 року.

Суддя О.С. Певна

4

Певна

05.07.17