Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7014/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря Євтушенко М.В.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про захист прав споживача шляхом розірвання договору, зобовязання виплатити викупну суму, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в серпні 2017 року звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «ТАС» про захист прав споживача, вказавши, що 27.05.2015 року між ним та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір №837753931. На виконання умов даного кредитного договору з метою забезпечення виконання зобовязань, 27.05.2015 року ним було укладено з ПрАТ «СК «ТАС» договір страхування життя. Станом на 28.04.2017 року кредит за кредитним договором №837753931 від 27.05.2015 року ним погашено повністю. Тому необхідність у вищевказаному страхуванні життя зникла. 21.07.2017 року він звернувся до відповідача з пропозицією розірвати договір страхування життя та вимогою про виплату викупної суми у розмірі, встановленому законодавством України. Проте листом від 07.08.2017 ПрАТ «СК «ТАС» відмовила йому в розірванні договору. Своєю несправедливою та незаконною, на думку позивача, відмовою відповідач порушив його права та завдав моральної шкоди. За таких обставин позивач просив суд розірвати договір страхування життя № 837753931-С від 27.05.2015 року укладений з відповідачем; зобовязати відповідача виплатити йому викупну суму, розраховану у відповідності до вимог чинного законодавства; стягнути з ПрАТ «СК «ТАС» на його користь на відшкодування моральної шкоди 3000 гривень.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Додатково суду пояснив, що при оформленні ним кредиту в ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» однією з умов було укладення договору страхування життя позичальника з ПрАТ «СК «ТАС», на що він погодився. Страховий внесок ним було сплачено за рахунок коштів, які він отримав в кредит від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». До 28.03.2017 року ним було в повному розмірі повернуто кредитні кошти, однак він їх помилково сплатив на інший рахунок і до травня 2017 року відбувалась передача коштів з одного рахунку на інший. В травні 2017 року він хотів внести зміни в договір страхування життя щодо строку страхування, але 08.06.2017 року отримав відмову відповідача. Він не погоджується з тим, що викупна сума за договором страхування дорівнює нулю. Звертався до кредитора, щоб той надав згоду на розірвання договору страхування, однак відповіді не отримав. На даний час він застрахований в іншій страховій компанії на кращих умовах та йому не потрібна страховка від ПрАТ «СК «ТАС». Просив врахувати положення ч. 1 ст. 652 ЦК України про те, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Вважав, що при укладанні договору страхування не міг передбачити, що зможе достроково погасити кредит отриманий у ТОВ «ФК«Центр фінансових рішень», а це є істотною умовою.

Представник відповідача в судове засідання надав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову та справу розглянути без його участі.

Крім того ПрАТ «СК «ТАС» надано заперечення проти позову в якому відповідач посилався на те що 27.05.2015 року між ПрАТ «СК «ТАС» та ОСОБА_1 було укладено Договір страхування життя позичальника № 837753931-С. Відповідно до умов даного договору сума одноразового страхового платежу визначена в розмірі 8640 гривень, які позивачем були сплачено 27.05.2015 року. Строк дії даного договору страхування становив 48 місяців. На підставі заяви ОСОБА_1 від 21.07.2017 року дію договору страхування №837753931-С від 27.05.2015 року було достроково припинено 26.08.2017 року, про що позивача було повідомлено листом. Таким чином розірвати вже припинений договір неможливо. Крім того відповідно до п. 12.4 договору страхування протягом всього строку дії даного договору викупна сума по ньому дорівнює нулю. З даним пунктом позивач був обізнаний, оскільки особисто підписав договір страхування. Позивачем також не надано належних та допустимих доказів, які б доводили факт, характер та наслідки заподіяння йому моральної шкоди. З урахуванням вище викладеного відповідач вважав позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд вислухавши пояснення позивача, оголосивши письмові заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до заяви № 837753931 від 27.05.2015 року (а.с. 4) ОСОБА_1 отримав кредит в ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень».

На підставі заяви позивача (а.с.31) 27.05.2015 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ТАС» було укладено Договір страхування життя позичальника ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» №837753931-С (а.с. 6).

Згідно пункту 5.5 Договору страхування - страховий платіж повинен бути сплачений при укладанні цього договору.

Пунктом 5.3 Договору страхування визначено, що страховий платіж є одноразовим та становить 8640 гривень.

Пунктом 12.4 Договору страхування передбачено, що протягом всього строку дії цього Договору викупна сума по ньому дорівнює нулю.

ОСОБА_1 в заяві № 837753931 від 27.05.2015 року на отримання кредиту надав доручення ТОВ «ФК «Цент фінансових рішень» перерахувати суму страхового платежу в розмірі 8640 гривень на рахунок ПрАТ «СК «ТАС».

Кредитні зобовязання ОСОБА_1 щодо повернення кредитних коштів було повністю виконано, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Цент фінансових рішень» від 28.04.2017 року (а.с. 7).

26.07.2017 року ПрАТ «СК «ТАС» було отримано заяву ОСОБА_1 від 21.07.2017 року про розірвання договору страхування життя позичальника ТОВ «ФК «Цент фінансових рішень» № 837753931-С від 27.05.2015 року у звязку з істотною зміною обставин в порядку ст. 625 ЦК України та виплату викупної суми (а.с. 33).

Листом № 217042 від 07.08.2017 року ПрАТ «СК «ТАС» повідомило ОСОБА_1, що на підставі його заяви Договір страхування життя № 837753931-С припинить свою дію з 26.08.2017 року. При цьому страхова компанія посилалася на п.24.1.7. Правил добровільного страхування життя про те, що дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за вимогою хоча б однієї із сторін, а також пункт 24.2 цих Правил про те, що договір страхування достроково припиняє свою дію через 30 днів з дня отримання відповідного повідомлення.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, яка означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України встановлено принцип свободи договору, який полягає в тому, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що 27.05.2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ТАС» було укладено Договір страхування життя позичальника ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» № 837753931-С, який на підставі заяви ОСОБА_1 припинив свою дію з 26.08.2017 року, про що позивач був повідомлений письмово. Умовами даного Договору страхування життя, які були погоджені сторонами під час укладання (п.12.4 Договору), встановлено, що протягом всього строку дії Договору викупна сума по ньому дорівнює нулю.

Позивач, як повнолітня дієздатна особа, укладаючи договір страхування життя повинен був з ним ознайомитися до підписання, та у випадку будь-яких заперечень відмовитися від укладання договору.

Договір страхування життя №837753931-С від 27.05.2015 не визнавався недійсним повністю чи в окремій частині.

Посилання ОСОБА_1 на те, що при укладанні договору страхування він не міг передбачити можливість дострокового погашення кредиту, є надуманими.

А тому вимоги позивача щодо розірвання Договору страхування життя позичальника ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» № 837753931-С та стягнення з ПрАТ «СК «ТАС» викупної суми не підлягають задоволенню.

Також судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, оскільки ПрАТ «СК «ТАС» діяло відповідно до Договору страхування №837753931-С від 27.05.2015 укладеному із ОСОБА_1.

Крім того Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) роз'яснив, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», - споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

У ст. 1 Закону України № 3390-VI «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Таким чином аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Як вбачається з матеріалів справи, позивач повязує заподіяння йому моральної шкоди з іншими обставинами.

Таким чином судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ТАС».

На підставі викладеного, керуючись ст. 204, 610, 627, 628 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 10-11, 60-61, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про захист прав споживача шляхом розірвання Договору страхування життя від 27.05.2015, зобовязання виплатити викупну суму, відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_2