АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1351/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні майном, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_6 було залишено без руху у звязку з недотриманням вимог статей 119,120 ЦПК України. Надано позивачу можливість усунути недоліки позовної заяви до 30 березня 2017 року.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні майном, визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2017 року та направити матеріали справи для продовження розгляду до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали позовної заяви, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги із слідуючих підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_6, суд виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- в позовній заяві, щодо вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги;

- не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини:

- заявлені вимоги позивачем повинні бути заявлені не лише позивачкою, а й іншим співвласником даного житлового будинку, у разі порушення їх права як власників майна;

- не надано доказів на підтвердження факту причетності ОСОБА_7 до вказаних спірних правовідносин;

- не надано доказів підтвердження витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Для усунення цих недоліків судом був встановлений строк до 30 березня 2017 року.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки він зроблений з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 130 ЦПК України якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд, зокрема, зясовує, які докази подані чи подаються на попередньому судовому засіданні кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнаних обставин; за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про витребування доказів та виклик свідків, про проведення експертизи, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача, особи, яка надає правову допомогу, або про судові доручення щодо збирання доказів.

Отже, позивач не позбавлений можливості подавати докази під час проведення попереднього судового засідання, заявляти клопотання про витребування необхідних доказів.

Відповідно до розяснень викладених в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не в праві через неподання доказів при предявленні позову залишити заяву без руху та повертати заявнику.

Також, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що відповідно до супровідного листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 4660 від 21 березня 2017 року ОСОБА_8 було направлено копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, однак в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем копії ухвали, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою, як того вимагають норми ЦПК України (Глава 7 «Судові виклики і повідомлення»).

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду не може залишатися без змін, підлягає до скасування, а матеріали позовної заяви підлягають направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні майном - скасувати.

Матеріали позовної заяви передати до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :