Провадження № 2-з/752/202/17
У Х В А Л А

11.10.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

при секретарі Якушко Т.А.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком.

Відповідно до поданої заяви, позивач просить визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком - ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким третім особам вивозити малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України та шляхом заборони відповідачу та будь-яким третім особам змінювати місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. до розгляду справи по суті.

Свою заяву позивач обгрунтовує тим, що з 28.06.2008 року перебував з ОСОБА_2 у шлюбі, який рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 31.08.2016 р. було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який на час розгляду заяви проживає з батьком. Встановити місце проживання відповідача ОСОБА_2 на даний час не вбачається можливим. Існує імовірність того, що перебуваючи під впливом третіх осіб, на користь яких відповідчем було відчужено спільне майно подружжя, ОСОБА_2 може забрати малолітню дитину зі звичного для нього середовища та вивезти в невідомому напрямку, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та призведе до порушення прав малолітньої дитини та завдання моральної шкоди її психологічному здоров»ю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд може вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ст.152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов»язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов»язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд при розгляді заяви про забезпечення позову повинен з'ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов»язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв»язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким третім вивозити та змінювати місце проживання малолітнього ОСОБА_3, суд вважає обґрунтованим заходом забезпечення позову, який відповідає характеру спірних правовідносин, і зможе забезпечити в подальшому виконання рішення суду.

Невжиття заходів забезпечення позову, на думку суду, може призвести до порушення прав малолітньої дитини та утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду в подальшому.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливити виконання рішення у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення даного позову.

Керуючись ст.ст.151, 152 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 та будь-яким третім особам вивозити малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, за межі України до розгляду справи по суті.

Заборонити ОСОБА_2 та будь-яким третім особам змінювати місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: 03189, АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк пред»явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак на неї може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: