Єдиний унікальний номер 719/138/16-ц
Номер провадження 4-с/719/1/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року

м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Луців О.В.,

секретаря Матковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новодністровськ, Чернівецької області, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Сокирянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Сокирянського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 та зобовязання вчинити певні дії.

У своїй скарзі ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Сокирянського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 щодо затягування та непроведення заходів з опису рухомого майна боржника, арешту такого майна, примусової реалізації рухомого майна боржника ОСОБА_3, а також зобовязати головного державного виконавця провести опис рухомого майна боржника, накласти арешт на таке майно і провести примусову реалізацію майна ОСОБА_3 в межах виконавчих проваджень № 52869393 і № 52869023.

Заявник посилається на те, що рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області № 719/138/16-ц від 14.06.2016 року вирішено стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, моральну шкоду у розмірі 7000 грн та судові витрати на правову допомогу в сумі 4700 грн..

В подальшому, на підставі вищезазначеного рішення, яке вступило в законну силу 20.07.2016 року, Новодністровським міським судом Чернівецької області цього ж самого дня видано виконавчий лист майнового характеру, що був предявлений ОСОБА_1 до Сокирянського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області для примусового виконання.

11 жовтня 2016 року скаржник направив інформаційний запит №392/02-39 до Новодністровського МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області, у відповідь на який отримав постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 52869393 і № 52869023, проте інформацію про хід проведення виконавчого провадження так і не отримав.

Надалі, 09.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою № 14.11-36-179-вх. до начальника Сокирянського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_4 на бездіяльність ОСОБА_2, однак дана скарга була проігнорована.

Зазначив, що станом на сьогоднішній день жодних виконавчих дій, спрямованих на виконання вищенаведених виконавчих листів заінтересованою особою вчинено не було, що порушує право заявника на справедливий судовий розгляд, закріплений в ст.. 6 Європейській Конвенції з прав людини 1950 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Представник заінтересованої особи, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, жодних заяв чи клопотань не подавав, проте надав копії виконавчих проваджень.

Суд, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні Сокирянського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області знаходяться виконавчі листи № 719/138/16-ц від 20.07.2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 7000 грн. та судових витрат на правову допомогу у сумі 4700 грн., виданих на підставі рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 14.06.2016 року.

Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року (надалі Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3, ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

За змістом ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

01.11.2016 року головним державним виконавцем Сокирянського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 винесено постанови серії ВП № 52869393 та № 52869023 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 7000 грн. та судових витрат на правову допомогу в розмірі 4700 грн., що підтверджується копіями вищевказаних постанов (а.с. 5-6).

За правилами ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1-2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобовязані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Частиною 1, 4 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Оскільки в матеріалах виконавчих проваджень відсутня інформація про наявність у боржника рухомого майна і ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження звернення до Сокирянського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області із повідомленням про наявне у ОСОБА_3 рухоме майно, вимога скаржника про зобовязання провести опис рухомого майна боржника, накладення арешту на таке майно та примусову реалізацію такого, на думку суду, є передчасною, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Разом з тим, ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями) визначає, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В положеннях ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року закріплено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як вбачається із виконавчого провадження № 52869393, державним виконавцем на протязі семи місяців було отримано лише витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.02.2017 року та відповідь начальника ТСЦ-7345 регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області від 25.12.2016 року про відсутність у боржника нерухомого майна та транспортного засобу.

Натомість у виконавчому проваджені № 52869023 за аналогічний період часу не було проведено жодних виконавчих дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державний виконавець Скрипчук В.М., у провадженні якого до середини червня 2017 року знаходились виконавчі листи № 719/138/16-ц від 20.07.2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 7000 грн. та судових витрат на правову допомогу у сумі 4700 грн. допустив незаконну бездіяльність щодо вжиття заходів до примусового виконання рішення суду, в тому числі непроведення заходів спрямованих на виявлення та опис рухомого майна боржника.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За правилами ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що державний виконавець Скрипчук В.М. на даний час не працює в Сокирянському РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області, суд з метою захисту інтересів стягувача вважає за необхідне зобовязати начальника Сокирянського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання виконавчих листів № 719/138/16-ц від 20.07.2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 7000 грн. та судових витрат на правову допомогу у сумі 4700 грн.

Щодо вимоги про зобовязання надати інформацію про хід виконання виконавчих проваджень, то ОСОБА_1 не надано суду доказів звернення до державного виконавця із запитом на отримання такої інформації, відтак така вимога є передчасною та задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 15, 208-210, 212, 213, 294, 296, 383-388 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Сокирянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Скрипчука Василя Миколайовича щодо вжиття заходів до примусового виконання рішення суду, в тому числі, непроведення заходів спрямованих на виявлення та опис рухомого майна боржника.

Зобовязати начальника Сокирянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання виконавчих листів № 719/138/16-ц від 20.07.2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 7000 грн. та судових витрат на правову допомогу у сумі 4700 грн.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ:/