Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/9417/16-ц
У Х В А Л А

06 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Кошель Б. І.

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

23.10.2017 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою про розяснення рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2016 року по цивільній справі № 357/9417/16-ц; /2/357/3656/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області про визначення порядку спілкування та участі у вихованні батьком з дитиною та просив вказати, де у резолютивній частині судового рішення №357/9417/16-ц вказані правові юридичні механізми та шляхи для обовязкового безперешкодного та своєчасного у повному обємі його виконання та чи є вони взагалі в судовому рішенні та розяснити й попередити офіційно державного виконавця, службовців служби у справах дітей, поліції та ОСОБА_2 про те, що дане судове рішення є обовязковим для виконання, а невиконання його хоча б один раз несе кримінальну відповідальність, бо у резолютивній частині рішення №357/9417/16-ц відсутня інформація про відповідальність за невиконання цього судового рішення та безпосередньо вимог мирової угоди; окремо додатково розяснити письмово що саме означає незрозуміле нікому речення у пункті №11 резолютивної частини судового рішення №357/9417/16-ц, а саме наслідків укладення мирової угоди сторонам розяснення та зрозумілі та перелічити письмово конкретно всі наслідки, про які сказано в 11-й частині резолютивної частини рішення; письмово перелічити конкретно яким чином та про які конкретно наслідки повідомлялось у судовому засіданні 15.11.2016 року про всі наслідки, про які сказано у 11-й частині резолютивної частини судового рішення №357/9417/16-ц.

Заявник в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду заяви повідомлений належним чином, що підтверджується особисто підписаною розпискою ОСОБА_1 від 02.11.2017 року про дату та час судового розгляду, призначеного на 06.11.2017 року, однак, відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Оглянувши подану заяву, суд вказує на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Отже, виходячи з цієї норми закону, роз'яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до ст.221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Крім того, наслідки укладення мирової угоди та затвердження її судом чітко прописані в положеннях ст.ст. 205, 206 ЦПК України, а отже є незрозумілим, що саме в ухваленому рішенні просить розяснити заявник.

Разом із тим, суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-342цс15 відповідно до частин першої, четвертої, п'ятої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Ухвала суду про визнання мирової угоди є виконавчим документом і підлягає виконанню державною виконавчою службою лише в разі, якщо ця ухвала відповідає вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Системний аналіз частин першої, четвертої, п'ятої статті 175 ЦПК України, пункту 2 частини другої статті 17, статті 18, пункту 6 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» показав, що в разі невиконання однією зі сторін зобовязань за умовами мирової угоди, інша сторона угоди може звернутися до державної виконавчої служби для примусового виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, якщо ця ухвала відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», але інша сторона угоди також не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні такого позову.

З поданої заяви не можливо встановити, що саме в ухваленому рішенні є незрозумілим та ускладнює його виконання, оскільки всі наслідки невиконання судового рішення передбачені чинним законодавством і не повинні додатково прописуватись в регулятивній його частині.

А тому, на підставі викладеного, керуючись, ст. 221 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3