Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Новогродівський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Кравченко Ю.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника органу опіки та піклування Шкуматової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа орган опіки та піклування Новогродівської міської ради,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа орган опіки та піклування Новогродівської міської ради, вказуючи на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу квартири від 16.08.2011 року. Квартира була придбана ним за власні кошти, потребувала капітального ремонту, жити в ній було неможливо. Після придбання квартири він зареєстрував у ній колишню дружину ОСОБА_4 та доньку ОСОБА_5, 2013 року народження. У 2015 році без його згоди за вказаною адресою був зареєстрований син відповідача ОСОБА_6, 2015 року народження, який народився після розірвання між ними шлюбу 24.10.2014 року. В зв'язку з відсутністю у квартирі ремонту та умов для проживання в ній ніхто з вищевказаних осіб не проживав. З грудня 2013 року відповідач зібрали усі власні речі, речі дітей та виїхала на постійно місце проживання до своїх батьків у АДРЕСА_2, де мешкала до грудня 2014 року, переїхавши до АДРЕСА_3, де і мешкає на даний час. На його прохання знятися з реєстраційного обліку квартири відповідач не реагує, залишається зареєстрованою з дітьми у його квартирі, в зв'язку з чим він вимушений сплачувати за комунальні послуги, а саме: вивіз сміття, водокористування за всіх зареєстрованих в квартирі осіб. Кожного року він вимушений докладати додаткових зусиль для доказування не проживання вказаних осіб за адресою його квартири для можливості надання права на забезпечення твердим побутовим вугіллям, який має надаватися тільки одній особі з житла. Відповідач не проживає у його квартирі з грудня 2013 року. Він залишився проживати в вказаній квартирі по АДРЕСА_1, доглядає за квартирою, веде домашнє господарство, сплачує комунальні послуги. З метою захисту свого права вимушений звернутися до суду. Посилається на ст.41 Конституції України, ст.ст.71, 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405, 406 ЦК України, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняття відповідачів з реєстрації місця проживання можливо лише за умови визнання їх такими, що втратили права користування житлом. Просить визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5, 2013 року народження, ОСОБА_6, 2015 року народження такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просять його задовольнити, пояснив, що з відповідачем знаходились у шлюбі з 2013 року по 2014 рік, від якого мають сумісну доньку ОСОБА_5, 2013 року народження, до часу реєстрації шлюбу він купив квартиру АДРЕСА_1, в якій декілька років робив ремонт, зареєстрував за адресою квартири відповідача. Відповідач в квартирі з дітьми не мешкали, були лише зареєстровані, до розірвання шлюбу вони мешкали за адресою його матері. З грудня 2013 року їх шлюбні відносини припинені, відповідач зібрала речі та з донькою виїхала до своєї матері в с.Новоолексіївка, пізніше стала мешкати в м.Селидове. Через деякий час він дізнався, що народжений відповідачем син, не в шлюбі з ним також зареєстрований в його квартирі. Він звертався до відповідача з проханням добровільно знятись з реєстрації його квартири, на що вона відмовляла, казала, що бажає, щоб частка в квартирі залишилась донці. Реєстрації відповідачів в квартирі збільшує сплату комунальних послуг за квартиру та вимагає від нього зусиль на збирання документів в підтвердження не проживання відповідача за адресою його квартири для отримання побутового вугілля.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Позивач та представник позивача просить слухати справу у відсутність відповідача.

Суд ухвалив слухати справу заочно.

Представник органу опіки та піклування Новогродівської міської Ради, заперечує проти позову в частині визнання дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в зв'язку з тим, що відсутні данні про наявність у відповідача майна на праві власності, зняття дітей з реєстрації місця проживання квартири, яка належить на праві власності позивачу, звузить права дітей на нерухоме майно, з метою захисту інтересів дітей вважають не доцільним визнавати відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Пояснила, що висновок був прийнятий комісією на підставі документів наданих судом, на зв'язок ані позивач ані відповідач до засідання не вийшли, після засідання від позивача дізнались, що відповідач ОСОБА_6, не є сином позивача, в зв'язку з чим, позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_6 втративши право користування жилим приміщенням відносять на розсуд суду.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа орган опіки та піклування Новогродівської міської ради, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно паспорту громадянина України, зареєстроване місце проживання позивача АДРЕСА_1 з 24.06.2014 року.

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 16.08.2011 року, ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9, її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 24.10.2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, встановлено, що шлюбні відносини сторони припинили з грудня 2013 року.

Згідно актового запису про народження №99 від 17.07.2015 року, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його матір'ю є ОСОБА_4, батько записаний за заявою матері.

Рішенням Новогродівської міської ради №6/53-16 від 21.08.2015 року «Про перейменування вулиць», вулиця 40 років Жовтня м.Новогродівка перейменована на вулицю Центральна.

Згідно акту депутата Новогродівської міської ради від 01.12.2015 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 2013 року за даною адресою не мешкає,у квартирі проживає ОСОБА_1

Згідно довідки ОСББ «Супутник» від 15.11.2016 року, ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1, склад його родини: ОСОБА_4 - колишня дружина, ОСОБА_5 - донька, ОСОБА_6 - син дружини.

Згідно акту ОСББ «Супутник» №164 від 28.11.2016 року, ОСОБА_4, ОСОБА_5,2013 року народження, ОСОБА_6, 2015 року народження зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, не проживають у квартирі з грудня 2013 року, речей вказаних осіб у квартирі не знайдено.

Згідно акту ОСББ «Фантазія» №266 від 14.12.2016 року, за адресою: АДРЕСА_3 мешкають без реєстрації: ОСОБА_4, 1990 року народження, ОСОБА_5, 2013 року народження, ОСОБА_6, 2015 року народження.

Згідно письмового пояснення на адресу Селидівського ВП Покровського ВП голови ОСББ «Фантазія» від 09.12.2016 року, за адресою: АДРЕСА_3 мешкає ОСОБА_4 з дітьми: ОСОБА_5, 2013 року народження та ОСОБА_6, 2015 року народження на протязі двох років.

Згідно відповіді Селидівської міської ради від 15.12.2016 року, ОСОБА_4 разом з дітьми: ОСОБА_5, 2013 року народження та ОСОБА_6, 2015 року народження, мешкають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно висновку органу опіки та піклування Новогродівської міської ради, зняття з реєстрації місця проживання малолітніх ОСОБА_5, 2013 року народження та ОСОБА_6, 2015 року народження може призвести до порушення майнових прав малолітніх дітей, так як відсутнє підтвердження про наявність у ОСОБА_4 за новим місцем проживання житла на праві власності, інформація про житлові умови відсутня, посилаються на ч.2 ст.12 Закону України «Поро основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей», ч.4 ст.177 СК України, щодо надання органом дозволу на чинення правочинів щодо майна дитини в разі гарантування збереження прав дитини на житло. Виписка дитини можлива лише з наданням гарантій, куди буде прописана дитина, площа, умови, зручності майбутнього місця прописки дитини не повинні відрізнятися від тих, які були раніше.

Судом встановлено, позивачу на праві власності належить житлове приміщення по АДРЕСА_1, квартира була ним придбана згідно договору купівлі-продажу квартири від 16.08.2011 року, за вказаною адресою позивач зареєстрував як членів своєї родини: відповідача колишню дружину ОСОБА_4, доньку ОСОБА_5, 2013 року народження. Шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 був розірваний рішенням суду в 2014 році. В 2015 році відповідач народила сина ОСОБА_7, батько якого записаний зі слів матері, якого також зареєструвала за адресою квартири позивача. Відповідач разом з дітьми з грудня 2013 року та до теперішнього часу в спірній квартирі не мешкає, переїхала до іншого місця мешкання, більше трьох років мешкає з дітьми без реєстрації за адресою АДРЕСА_3. Поважних причин відсутності відповідача на спірній житловій площі строком понад три роки, як і обставин з яких за відповідачем та дітьми зберігається право користування жилим приміщенням на час їх відсутності судом не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно розділу 2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджених Наказом МВС від 22.11.2012 №1077 для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру: письмову заяву про реєстрацію місця проживання; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України); документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання; свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку; заява про зняття особи з реєстрації місця проживання.

Відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Орган опіки та піклування зобов'язаний здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

На думку суду позивач та відповідач, як батьки неповнолітніх дітей, є їх законними представниками, користуючись правом обирати місце мешкання своє та дітей та місце реєстрації проживання, скористувалися ним, відповідач виїхала з м.Новогродівка та посилились в м.Селидове де і мешкає разом з дітьми, враховуючи, що місцем мешкання дітей, є місце мешкання їх батьків, суд не вбачає порушення прав неповнолітніх дітей, які мешкають разом з матір'ю, яка скористалась правом вирішувати питання щодо життя дітей, також суд вважає можливим захистити право власника житла позивача, та права батьків вирішувати питання щодо місця мешкання та місця реєстрації проживання дітей, шляхом усунення перешкод у праві користування нерухомим майно у вигляді квартири позивачем шляхом визнання відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, враховуючи, що відповідачі мешкають за іншою адресою більше трьох років, відповідач є матерю малолітніх відповідачів, які в спірній квартирі не мешкають більше трьох років.

Суд вважає заперечення представника органу опіку та піклування щодо звуження прав неповнолітніх відповідачів при знятті їх з реєстрації місця проживання таким, що не заслуговує на увагу, оскільки ст.177 СК України передбачає відмову у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини органом опіки та піклування у випадках якщо вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини. Зняття з реєстрації місця проживання неповнолітніх відповідачів, не є правочином щодо відчуження нерухомого майна, а тому права та інтереси дітей, якими піклуються батьки, які мешкають разом з однім із батьків, не порушуються та не звужуються. З врахуванням не проживання відповідача ОСОБА_4 та відповідачів дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 більше трьох років в квартирі, яка належить на праві власності позивачу, з врахуванням мешкання останніх за іншим місцем проживання, з метою захисту права власності позивача, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю та права позивача на вільне розпорядження своїм майном, шляхом захисту прав позивача та відповідача обирати місце мешкання та місце реєстрації своїх дітей, суд вважає, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягає визнанню таким, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України.

Керуючись ст.ст.29, 391, 405 ЦК України, ст.ст.160,177 СК України,Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402, Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджених Наказом МВС від 22.11.2012 №1077, ст.ст.10, 60, 212, 213, 215, 218, 224-228 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа орган опіки та піклування Новогродівської міської ради - задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Новогродівського міського суду Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Новогродівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя: