№ 201/9422/17 провадження 2-о/201/122/2017
УХВАЛА

05 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви (заяви) ОСОБА_1, заінтересовані особи: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення та доручення вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 липня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою (заявою), заінтересовані особи: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення та доручення вчинити певні дії.

Канцелярією суду зазначена справа було заведена відповідно до Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ з індексом 2-о, що відповідає цивільній справі окремого провадження, заяві окремого провадження, тобто з урахуванням зазначеного вказана позовна заява (заява) є заявою, а не позовною заявою, також зі змісту позовної заяви (заяви), складу осіб (заявник та заінтересовані особи), які беруть участь у справі та доданих до неї матеріалів та обставин якими вона обгрунтована витікає, що заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження згідно норм ЦПК України щодо неправильності у актовому записі (свідоцтво про народження) стосовно дати народження та просить суд встановити факт, народження ОСОБА_2 05 серпня 2010 року, а також просить суд доручити заінтересованій особі по справі вчинити певні дії (внести зміни в реєстрацію актів цивільного стану щодо вище зазначеного), однак це питання повинно вирішуватись органом який видавав цей документ та у разі відмови у його вирішенні заявник може звернутися до відповідного адміністративного суду у порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, тобто з урахуванням зазначеного та вище викладено в даному випадку вбачається спір про право, що свою чергу виключає розгляд вказаної заяви в порядку окремого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України розгляд в окремому провадженні питань, повязаних з спором про право, не допускається. В порядку ст. 256 ЦПК України судами розглядаються справи за заявами про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення.

На підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Також слід зазначити, що пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов'язано із вирішенням спору про право.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Крім того слід зазначити, що згідно даних автоматизовано системи документообігу суду заявник вже звертався до суду з такою самою заявою та ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року було відмовлено у відкритті провадження у справі.

Частиною 7 ст. 122 ЦПК України передбачено, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Виходячи з наведеного прихожу до висновку, що заявнику, слід відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки законодавством передбачено інший порядок вирішення вказаного питання, тобто вбачається спір про право, тому в даному випадку заява не підлягає розгляду в окремому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 256 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за позовною заявою (заявою) ОСОБА_1, заінтересовані особи: Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення та доручення вчинити певні дії.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя