Справа № 541/1498/17
Провадження № 2/541/824/2017
У х в а л а

14 липня 2017 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ромоданівської селищної ради Миргородського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з вище зазначеною позовною заявою, яка оформлена з порушеннями вимог ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Як вбачається із ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з узагальненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", судам потрібно враховувати наступне.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме: відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Це знайшло також підтвердження у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", в якому вказується, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження.

Таким чином, особа має право звернутися до суду тільки після отримання у нотаріуса відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Звернення до суду до цього моменту є передчасним, і в такому випадку суди підміняють органи нотаріату, що не відповідає закону.

Однак, звертаючись до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку, позивачісвої вимоги мотивують тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим,що свідоцтво про право на спадщину за законом видане Другою миргородською державною нотаріальною конторою 19 лютого 2003 року за реєстровим №581 не пройшло державну реєстрацію згідно чинного законодавства та відповідно не був отриманий державний акт на право власності на землю, що належала померлому 3 квітня 2013 року ОСОБА_3. До позову позивачі додають пояснення державного нотаріуса, адресоване ОСОБА_2. Відмова у вчиненні нотаріальної дії повинна викладатися у формі документу, визначеного законом: постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку нотаріус з невідомих причин не виніс та не вручив позивачам. При наведених обставинах, долучене до справи пояснення не можна вважати власне відмовою виходячи також із наступного.

Відповідно до ст. 68, 69 ЗУ «Про нотаріат» перед видачею свідоцтва про право на спадщину нотаріус повинен був перевірити склад спадкового майна як у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, так і шляхом направлення запиту до Держземагенства про наявність чи відсутність даних про присвоєння кадастрового номеру даній земельній ділянці та його реєстрацію, чого, очевидно, зроблено не було. Отже, позивачам слід надати мотивовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того:

- не зазначено, в чому полягає порушення, невизнання або оспорювання права позивачів вказаним відповідачем;

- не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, якими позивачі обґрунтовують позовні вимоги, зокрема, в матеріалах справи відсутня інформація щодо складу сім'ї спадкодавця, місця відкриття спадщини, інформації про те чи спадкоємці вступили в управління та володіння майном спадкодавця.

- докази, які підтверджують ту обставину, що ОСОБА_4,яка померла 6-7 липня 2002 року мала право власності на спірну земельну ділянку;

- відсутні докази, які підтверджують ціну позову на момент звернення до суду, зокрема, позивачі посилаються на нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2016 рік, тоді як до суду позивачі звернулася 12.07.2017 року;

Також позивачам необхідно уточнити свої позовні вимоги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Визнання права спільної сумісної власності на спадкове майно законом не передбачена.

Також суд зазначає, що копія свідоцтва про смерть спадкодавця не належної якості, що не дозволяє суду визначити місце відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги ст.ст.119, 120 ЦПК України позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки дана позовна заява оформлена з порушеннями вимог ст. 119 ЦПК України, відповідно до правил ст. 121 ЦПК України, вважаю, що її необхідно залишити без руху, а позивачам надати строк, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ромоданівської селищної ради Миргородського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування залишити без руху.

Надати позивачам строк три дні з дня отримання копії ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5