Справа № 2-901/11
Провадження № 6/161/491/17
У Х В А Л А

08 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі;

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Другого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 Подання мотивує тим, що на виконанні в Другому ВДВС м. Луцьк ГТУЮ знаходиться виконавчий лист виданий Луцьким міськрайонним судом від 30.05.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.11.2010 року. В добровільному порядку рішення суду не виконано, боржник на виклики ДВС не зявляється, про причини неявки не повідомляє, виїзд боржника за кордон унеможливить виконання рішення суду, невиконання законних вимог державного виконавця свідчить про перешкоджання виконанню рішення суду. Просить суд, з метою забезпечення виконання рішення суду тимчасово обмежити право виїзду за кордон без вилучення паспорта боржника ОСОБА_2 до виконання своїх зобовязань перед стягувачем.

Від державного виконавця Луньо О.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Вимоги подання підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання підставне та підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів подання, на примусовому виконанні в Другому ВДВС м. Луцьк ГТУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-901/2011 р. виданий Луцьким міськрайонним судом від 30.05.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.11.2010 року (а.с. 38).

Постановою держаного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ від 08.06.2011 року відкрито провадження (ВП №26957496) (а.с. 61).

20.04.2016 року державним виконавцем винесена постанова про арешт рухомого та нерухомого майна та оголошено заборони на його відчуження (а.с. 57).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право вільно залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

За правилом ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем проводилися дії щодо виявлення коштів та майна боржника, на які можна звернути стягнення.

За результатами таких дій встановлено, що за боржником ОСОБА_2 нерухоме майно за боржником не зареєстровано. Згідно відповіді ОДПІ відкриті рахунки у банківських установах у боржника відсутні, інформація про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб інформація відсутня. Згідно відповіді ПФУ м. Луцьк боржник на обліку, як отримувач пенсії не перебуває. Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру 0741 РСЦ у Волинській області за ОСОБА_2 рухоме майно не зареєстровано. (а.с. 44, 46, 48-51).

21.07.2016 року винесена постанова про примусовий привід боржника (а.с. 54).

04.05.2016 року боржником подані пояснення, згідно з якими він підтвердив, що з рішенням суду ознайомлений, вказував, що заборгованість виникла у зв'язку з його безробіттям , аліменти частково сплачував. В подальшому обіцяє сплачувати аліменти по мірі можливості (а.с. 58).

З роз

Із акту державного виконавця від 25.08.2017 року вбачається, що при виході державного виконавця за адресою м. Луцьк, вул. Ветеранів, 19/29 перевірити майновий стан боржника виявилось не можливо, оскільки двері ніхто не відчинив (а.с. 43).

З повідомлення Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон України, однак, виїзди були короткотривалими, що не може свідчити про намір боржника ухилитися від виконання судових рішень. Періодичні тимчасові виїзди боржника за межі України не свідчать про ухилення його від виконання рішення суду, і можуть вчинятися боржником з метою отримання доходів, та зі здійсненням підприємницької діяльності, які можуть бути спрямовані на погашення боргу, у випадку здійснення належного контролю за отриманням таких доходів.

Отже, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обовязку сплачувати аліменти на утримання дитини в матеріалах справи немає.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_2 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не використано надані йому права у точній відповідності із законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст..313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарг.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_4