Ухвала

іменем україни

1 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Іваненко Ю.Г.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра»,третя особа - реєстраційна служба Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації, визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області

від 9 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області

від 29 січня 2016 року та від 23 березня 2016 року,

встановила:

У травні 2015 року приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко» (далі ПрАТ «Райз-Максимко») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами договору від 12 липня 2009 року, укладеним між ЗАТ «Райз-Максимко» (перейменоване на ПрАТ «Райз-Максимко») та ОСОБА_3, остання передала товариству в користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2,4955 га, строком на 5 років. Договір зареєстровано у Монастирищенському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 16 березня 2010 року.

У п. 8 договору оренди сторони погодили, що після закінчення строку його дії орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити про намір продовжити його дію.

3 лютого 2015 року відповідач під розписку отримав від позивача лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі з доданим до нього проектом додаткової угоди (у двох екземплярах). У місячний термін з моменту вручення відповідачу листа-повідомлення відповіді на нього позивач не отримав.

Після закінчення строку його дії позивач продовжив користуватися земельною ділянкою, здійснював її обробіток та засіяв її зерновими. При цьому, листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі позивач протягом 1 (одного) місяця після закінчення строку договору не отримував.

Позивач вважав, що в силу положень ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Разом із тим, 24 грудня 2014 року відповідач уклав договір оренди земельної ділянки з товариством з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» (далі - ТОВ «АгроветАтлантик Терра»). Даний договір зареєстрований Реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області 19 березня 2015 року.

Позивач вважав, що його переважне право на поновлення договору оренди було порушене відповідачем внаслідок неукладення ним додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,4955 га, та укладення із іншим орендарем договору оренди вказаної земельної ділянки.

Ураховуючи наведене, позивач просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований Реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області

19 березня 2015 року; скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку; визнати поновленим договір оренди землі від 12 липня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 і попереднім орендарем ПрАТ «Райз-Максимко».

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області

від 9 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений

24 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра» і зареєстрований Реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області 19 березня 2015 року, скасовано його державну реєстрацію та визнано поновленим договір оренди землі від 12 липня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 і

ПрАТ «Райз-Максимко», та зареєстрований у Монастирищенському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 16 березня 2010 року.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Агровет Атлантик Терра» залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року від 23 березня 2016 року рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 9 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Агровет Атлантик Терра» просить скасувати рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області

від 9 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області

від 29 січня 2016 року та від 23 березня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із наявності порушення передбаченого договором переважного права ПрАТ «Райз-Максимко» на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк. При цьому, суд вважав, що відповідно до ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 12 липня 2009 року між ЗАТ «Райз-Максимко» правонаступником якого є ПрАТ «Райз-Максимко» та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі на строк 5 років, за умовами якого остання передала указаному товариству в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2,4955 га, яка знаходиться на території Цибулівської селищної ради Монастирищенського району Черкаської області.

Даний договір був зареєстрований у Монастирищенському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 16 березня 2010 року

Згідно з положеннями п. 8 указаного договору договір укладено на 5 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі він повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 43 указаного договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

24 грудня 2014 року ОСОБА_3 уклала договір оренди цієї ж земельної ділянки з ТОВ «Агровет Атлантик Терра», який зареєстрований Реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області 19 березня 2015 року.

3 лютого 2015 року ОСОБА_3 під розписку отримала від позивача лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі з доданим до нього проектом додаткової угоди.

26 серпня 2015 року ОСОБА_3 уклала додаткову угоду з ПрАТ «Райз-Максимко» до договору оренди землі від 12 липня 2009 року, відповідно до якої договір оренди землі продовжено на строк 7 років, тобто до 17 березня 2022 року, при цьому орендна плата складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Дана додаткова угода в установленому законом порядку не зареєстрована.

Звертаючись до суду із даним позовом, ПАТ «Райз-Максимко» вказувало на те, що воно має переважне право на продовження дії договору оренди землі від 12 липня 2009 року, оскільки 3 лютого 2015 року під розписку вручило ОСОБА_3 лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки та два екземпляри додаткової угоди. З урахуванням відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення дії договору оренди від 12 липня 2009 року, позивач вважав поновленою дію указаного договору на той самий строк та на передбачених договором умовах.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом ст. ст. 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 57 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У той же час відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, який був укладений 24 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра», оскільки вказаним договором оренди порушено переважне право позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк.

Разом із тим, апеляційний суд дав жодної правової оцінки тому факту, що договір оренди від 12 липня 2009 року, укладений між ЗАТ «Райз-Максимко» (перейменоване на ПрАТ «Райз-Максимко») та

ОСОБА_3 припинив свою дію 16 березня 2015 року, а оспорений договір від 24 грудня 2014 року, укладений між ОСОБА_3 та

ТОВ «Агровет Атлантик Терра», та зареєстрований в установленому законом порядку 19 березня 2015 року, розпочав свою дію пізніше - після реєстрації Реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області 19 березня 2015 року.

Апеляційний суд належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги ТОВ «Агровет Атлантик Терра» про те, що лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки від 2 березня 2015 року не містить реквізитів (вихідного номера листа) та те, що ОСОБА_3

29 травня 2014 року письмово повідомила ПрАТ «Райз-Максимко» про небажання поновлювати строк дії, укладеного між ними договору оренди землі. Доказів на підтвердження відкликання даного листа матеріали справи не містять.

Також, не можна погодитись з висновком апеляційного суду про залишення апеляційної скарги ТОВ «Агровет Атлантик Терра» без руху.

Так, залишаючи без руху апеляційну скаргу ТОВ «Агровет Атлантик Терра», суд апеляційної інстанції виходив із того, що ТОВ «Агровет Атлантик Терра» не сплачено судовий збір у повному розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір», та зобов'язано сплатити 2 679 грн 60 коп.

Згідно із ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, або не оплачена судовим збором, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє скаржника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Згідно з пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка діяла на час подання апеляційної скарги, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн, відповідно 110 відсотків становить 267,96 грн, що і було сплачено ТОВ «АгроветАтлантик Терра» за подання апеляційної скарги.

Отже, висновки апеляційного суду про зобов'язання ТОВ «Агровет Атлантик Терра» доплатити судовий збір у розмірі 3 751,44 грн не узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Ураховуючи наведене судові рішення, ухвалені апеляційним судом не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» задовольнити частково.

Ухвали апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року та від 29 січня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.С. Висоцька

Судді:М.К. Гримич Ю.Г. Іваненко О.В. Кафідова

І.М. Фаловська