Головуючий суду 1 інстанції - Шкиря В.М.
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 417/4264/17
Провадження № 22ц/782/695/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Авалян Н.М.

суддів - Кострицького В.В., Стахової Н.В.

за участю секретаря - Єгорової О.П.

позивача - ОСОБА_2

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 29 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу Старобільської місцевої прокуратури про стягнення моральної шкоди,

встановив

19 червня 2017 року на підставі позовної заяви ОСОБА_2 заведено цивільну справу та автоматизованою системою документообігу суду визначено для розгляду справи суддю Дідоренко А.Е.

21 червня 2017 року суддею Дідоренко А.Е. постановлено ухвалу про задоволення самовідводу, після чого автоматизованою системою документообігу суду визначено для розгляду справи суддю Чернік А.П.

22 червня 2017 року суддею Чернік А.П. постановлено ухвалу про задоволення самовідводу, після чого автоматизованою системою документообігу суду визначено для розгляду справи суддю Шкирю В.М.

27 червня 2017 року суддею Шкирею В.М. постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження на підставі позовної заяви ОСОБА_2

11 серпня 2017 року вказана ухвала скасована Апеляційним судом Луганської області, а справу передано до суду першої інстанції для повторного вирішення питання про відкриття провадження.

Після повернення справи до Марківського районного суду Луганської області згідно з протоколом автоматизованою розподілу справа передана для розгляду судді Шкирі В.М.

29 серпня 2017 року суддею Шкирею В.М. постановлена ухвала про задоволення самовідводу та передачу справи на розгляд до Новопсковського районного суду Луганської області.

На вказану ухвалу позивачем ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій позивач, посилаючись на незаконність ухвали, просить її скасувати. Зокрема, зазначає, що підстави для самовідводу судді є надуманими, а крім того, питання про самовідвід підлягало вирішенню в судовому засіданні.

В судовому засіданні: позивач ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; представники відповідача просили апеляційну скаргу відхилити.

Апеляційний суд, заслухавши доводи осіб, що беруть участь у справі, перевіривши відповідно вимог статті 303 Цивільного процесуального кодексу України законність та обґрунтованість ухвали суду, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав

Задовольняючи самовідвід на підставі пункту 4 частини 1 статті 20 Цивільного процесуального кодексу України, суддя виходила з того, що у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в її неупередженості при розгляді справи з огляду на те, що позивач в позовній заяві просить передати справу для розгляду саме їй, судді Шкирі В.М.

Передаючи справу для розгляду до іншого суду, суддя виходила з того, що після задоволення самовідводу, утворити новий склад суду неможливо, оскільки всі судді Марківського районного суду Луганської області , які здійснюють свої повноваження, заявили самовідводи по вказаній справі, а найбільш територіально наближеним від місця проживання позивача є Новопсковський районний суд Луганської області.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суддею був порушений порядок вирішення зазначених процесуальних питань. Свій висновок апеляційний суд обґрунтовує наступним.

Питання про самовідвід та передачу справи до іншого суду вирішено суддею без проведення судового засідання з метою економії процесуального часу.

З приводу цього апеляційний суд зауважує, що принцип процесуальної економії є теоретичним і прямо не закріплений в нормах Цивільного процесуального кодексу України. А виходячи із закріплених у статті 1 Цивільного процесуального кодексу України завдань цивільного судочинства, закон вимагає від суду проведення справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ. Це стосується також судових процедур, які повинні бути справедливими та здійснюватись відповідно до закону.

Цивільним процесуальним кодексом України (стаття 24) встановлено порядок розгляду заяви про відвід (самовідвід), який зобов'язує суд вислухати думку осіб, що беруть участь у справі з приводу заявленого відводу (самовідводу), після чого в нарадчій кімнаті постановити ухвалу з вказаного питання. Тобто законом визначено, що питання відводу (самовідводу) вирішується в судовому засіданні, що можливо після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді могло бути вирішено суддею до відкриття провадження у справі та без проведення судового засідання, але виключно у тому випадку, якщо з поданих до суду документів можна зробити висновок про існування обставини, які виключають участь судді у справі, адже ці обставини об'єктивний існують, незалежно від думки осіб, що беруть участь у справі.

Такі обставини визначені в пунктах 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 20 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

під час попереднього вирішення цієї справи суддя брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

суддя є членом сім'ї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

було порушено встановлений законом порядок визначення судді для розгляду справи.

Крім того, стаття 21 Цивільного процесуального кодексу України виключає повторну участь судді в розгляді справи та вказує на те, що :

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі;

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної і першої інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи нового рішення апеляційного суду ;

суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в суді першої чи апеляційної інстанції, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді після скасування рішення або ухвали суду касаційної інстанції;

суддя, який брав участь у перегляді справи Верховним Судом України, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції;

суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цій справі.

Однак, законом передбачена також інша підстава для відводу (самовідводу), яка підлягає вирішенню в судовому засіданні після відкриття провадження у справі. Зокрема, пунктом 4 частини 1 статті 20 Цивільного процесуального кодексу України передбачено що суддя підлягає відводу (самовідводу), якщо існують інші обставини, які викликають сумнів в його об'єктивності та неупередженості.

Інформацію про існування таких обставини, які можуть викликати сумнів в його об'єктивності та неупередженості, суддя повинен розкрити в судовому засіданні; з'ясувати думку осіб, що беруть участь у справі; після чого в нарадчій кімнаті постановити ухвалу щодо самовідводу.

Питання про передачу справи до іншого суду також підлягало вирішенню в судовому засіданні з урахуванням думки осіб, що беруть участь у справі. Свій висновок апеляційний суд обґрунтовує наступним.

Правила територіальної підсудності визначено у такий спосіб, щоб, по можливості, забезпечити розгляд справи судом, який територіально найбільш наближений до місця проживання чи місця знаходження особи. У такий спосіб для громадян забезпечується краща доступність до правосуддя.

Суддя самостійно визначила, що найбільш наближений до місяця проживання позивача є Новопсковський район Луганської області. Позивач був позбавлений права висловити свою думку з вказаного питання, оскільки воно вирішувалось без проведення судового засідання.

Під час апеляційного розгляду справи позивач заперечував, що територіально найбільш наближеним до місця його проживання є Новопсковський район Луганської області.

З'ясування думки позивача має вирішальне значення для вирішення вказаного питання, оскільки Марківський район межує з Міловським, Біловодським, Новопсковським та Старобільським районами Луганської області.

З вказаних вище підстав ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі пункту 3 частини статті 312 Цивільного процесуального кодексу України з передачею на новий розгляд питань про самовідвід та передачу справи до іншого суду для їх вирішення у встановленому законом порядку.

Клопотання позивача ОСОБА_2 про прийняття справи до провадження апеляційного суду з тієї підстави, що суд першої інстанції перешкоджає його доступу до правосуддя, не заслуговує на увагу, оскільки апеляційний суд не наділений повноваженням розгляду цивільної справи по суті.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 312, статтями 313-315, 317, 319, 323-325, 327 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 29 серпня 2017 року скасувати та передати питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Авалян Н.М.

Судді Кострицький В.В.

Стахова Н.В.