Справа № 369/8195/16-ц
Провадження № 2/369/1906/17
РІШЕННЯ

Іменем України

11.10.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» звернувся із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що між ОСОБА_1 та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» 31 липня 2008 року був укладений Кредитний договір № 419-050/08Р, за умовами якого ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» надав ОСОБА_1, кредит в національній валюті у розмірі 56 813 грн. 00 коп. строком до 31 липня 2015 року.

За умовами кредитного договору банк зобов'язувався надати позичальнику кредити на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення рівними частинами в сумі 677 грн. 00 коп. щомісяця до 10 числа наступного місяця (п. 4.4. Кредитного договору), а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений кредитним договором.

Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти на загальну суму 56 813 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Згідно кредитного договору № 419-050/08Р кредит надавався строком до 31 липня 2015 року. За період користування кредитними коштами, ОСОБА_1 здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість за кредитним договором повністю не погашена.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 15 липня 2015 року, за ОСОБА_1 обліковується заборгованість по сплаті основної суми кредиту в розмірі 45 981 грн. 00 коп..

Відповідно до умов п. 1.2. кредитного договору № 419-050/08Р кредит надається строком до 31 липня 2015 року зі сплатою 19,49 % річних. Відповідно до умов п. 4.5. кредитного договору № 419-050/08Р, проценти за користування кредитом, що нараховуються у період з 31 липня 2008 року до моменту повернення кредиту, вказаного у п.1.2. кредитного договору, підлягають сплаті ОСОБА_1 щомісячно в строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування процентів, а також в момент повернення кредиту.

ОСОБА_1 допустив порушення своїх зобов'язань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом, а тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на 15 липня 2015 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 25 742 грн. 84 коп..

Згідно п. 10.1. кредитного договору № 419-050/08Р, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування грошовими коштами позичальник сплачує ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної у п. 1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

У зв'язку з порушенням строків, встановлених кредитним договором № 419-050/08Р щодо повернення кредитних коштів, ОСОБА_1 нарахована пеня, розмір якої згідно розрахунку заборгованості станом на 15 липня 2015 року становить 48 407 грн. 83 коп..

В якості забезпечення належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором № 419-050/08Р, між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 419-050/08Р від 31 липня 2008 року, згідно умов якого поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом.

Термін дії договору поруки № 419-050/08Р встановлений до 31 липня 2018 року.

Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 419-050/08Р, що підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 15 липня 2015 року становить 139 544 гривні, 26 копійок, з яких: кредит - 45 981, 00грн.; проценти - 25742, 84 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 48 407, 83 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 19 412, 59 грн..

Враховуючи викладене, позивач ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 419-050/08Р від 31 липня 2008 року у розмірі 139 544 грн. 26 коп., з яких: кредит - 45 981, 00грн.; проценти - 25742, 84 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 48 407, 83 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 19 412, 59 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору.

31 травня 2017 року ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» уклали договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 419-050/08Р від 31 липня 2008 року, укладений між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В судовому засіданні від 21 липня 2017 року до участі в справі залучено правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Довіра та Гарантія» позов підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 липня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 419-050/08Р, відповідно до умов п. 1.1 якого з метою своєчасної оплати позичальником вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу з використанням банківського кредиту від 26.07.2008 р., а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, укладення яких здійснюється на підставі і з урахуванням вимог п. 6.1.11 даного договору, банк надає позичальнику кредит в національній валюті на загальну суму 56 813 грн..

Згідно умов п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику у строк з 31 липня 2008 року до 31 липня 2015 року зі сплатою 19,49 % річних.

Відповідно до умов п. 1.3. кредитного договору у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту і/або сплати відсотків і/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір процентної ставки збільшується на 3 відсотки річних, починаючи з розміру, встановленого п. 1.2. кредитного договору. У випадку наступного невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором розмір процентної ставки збільшується з урахуванням збільшення процентних ставок, зроблених раніше, відповідно до умов даного пункту договору. Новий розмір процентної ставки встановлюється від дня, наступного за днем, в який позичальник повинен був виконати свої зобов'язання, однак не виконав їх або виконав не в повному обсязі.

Відповідно до умов п. 6.1.2. кредитного договору кошти для погашення заборгованості в першу чергу направляються на сплату витрат банку, пов'язаних з виконанням зобов'язань за даним договором, в другу чергу - на погашення заборгованості за процентами і неустойки за порушення строків сплати відсотків, в третю чергу - на погашення заборгованості за кредитом і неустойки за порушення строків сплати кредиту, потім - на погашення іншої заборгованості.

Згідно з п. 6.1.10. кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пеню у валюті кредиту.

Відповідно до умов п. 10.1. кредитного договору за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування грошовими коштами позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної у п. 1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Згідно з п. 10.2. за неповідомлення банкові про зміну свого місця проживання або місця перебування позичальник сплачує штраф у розмірі 3 % від суми, зазначеної в п. 1.1. кредитного договору, за кожен випадок. У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, він зобов'язаний відшкодувати банкові заподіяні збитки (п.10.3. кредитного договору).

Відповідно до умов п. 11.1. відсотки за користування коштами нараховуються щомісяця, виходячи з фактичної кількості днів у процентному періоді. Відсотки нараховуються банком протягом терміну користування кредитом відповідно до п. п. 1.2. кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов'язань, взятих ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором, між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» і ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 419-050/08Р від 31 липня 2008 року, згідно умов п.п. 1.1.-1.3. якого поручитель, у порядку та на умовах, передбачених даним Договором, зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 419-050/08Р від 31 липня 2008 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та в повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 31 липня 2015 року у розмірі 56 813 грн., та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Поручитель стверджує, що він ознайомлений зі змістом зобов'язання, забезпеченого порукою за цим договором та не має претензій до умов кредитного договору, що є невід'ємною частиною даного договору. Поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за цим договором зобов'язання позичальника, що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у випадку внесення позичальником та кредитором змін та доповнень до кредитного договору, змін до кредитного договору та/або до даного договору кредитором в односторонньому порядку.

Згідно умов 2.1. Договору поруки поручитель зобов'язується, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, виконати за нього зобов'язання перед кредитором на умовах, у порядку і у строки, встановлені кредитним договором, зазначеним у п. 1.1. даного Договору, зі змінами і доповненнями до нього.

У відповідності до умов п. 4.1 договору поруки даний договір діє до 31 липня 2018 року.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, а позичальник ОСОБА_1 свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним, належним чином не виконував.

Станом на 15 липня 2015 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 139 544 гривні, 26 копійок, з яких: кредит - 45 981, 00грн.; проценти - 25742, 84 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 48 407, 83 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 19 412, 59 грн..

Згідно вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивач виконав свої зобов'язання по договору, надавши кредит, що підтверджується виданим платіжним дорученням від 31 липня 2008 року, проте ні відповідач, ні його поручитель у встановлені строки борг не повертають та не сплачують відсотки за користування кредитом.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно вимог ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Оскільки кредитний договір було забезпечено порукою, відповідачі мають відповідати перед позивачем у солідарному порядку.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Оскільки відповідачі не виконують взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 419-050/08Р від 31 липня 2008 року в загальному розмірі 75 117,22 грн..

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно вимог ч. 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Згідно вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01 грудня 2009 року по 01 липня 2015 року відповідачам нараховано пеню в розмірі 48 409,74 грн..

За період з 01 грудня 2009 року по 01 липня 2015 року банк нарахував відповідачам пеню за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 19 412,59 грн.

Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня, з якого почала виникати заборгованість, а до суду останній звернувся лише у серпні 2016 року, тому пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову. Так, з відповідачів на користь банку необхідно стягнути пеню за своєчасну сплату кредиту в розмірі 2 179,84 грн., пеню за несвоєчасну сплату відсоткам у розмірі 1 213,54 грн.. В решті стягнення нарахованої пені суд відмовляє у задоволенні позову.

Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_1 подав заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що укладаючи кредитний договір № 419-050/08Р від 31 липня 2008 року сторони погодили строк дії договору до 31 липня 2015 року, тому останній щомісячний платіж підлягав виконанню 31 липня 2015 року.

Останній платіж за договором ОСОБА_1 сплатив у жовтні 2012 року, тому у відповідності до умов п. 9.2 договору, строк користування кредитом припинився достроково на десятий день наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення, тобто 10 грудня 2012 року. Оскільки строк виконання основного зобов'язання був змінений на 10 грудня 2012 року, тому саме з цього моменту у банка виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав. Банк з позовом до суду звернувся лише у серпні 2016 року, після закінчення строку позовної давності.

Оскільки банк звернувся до суду з позовом 31 серпня 2016 року, а строк виконання основного зобов'язання згідно п. 1.2 кредитного договору встановлений до 31 липня 2015 року, тому у відповідності до вимог ст. ст. 257, 261 представник відповідача ОСОБА_1 зазначив, що банк пропустив строк звернення до суду.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст.267 ЦК України).

Слід зазначити, що строк позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 09.11.2016 року у справі № 6-1457цс16 та № 6-2170цс16 правила переривання перебігу позовної давності застосовується судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж на погашення кредиту за вказаним кредитним договором був здійснений відповідачем ОСОБА_1 10 жовтня 2012 року, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією квитанції № PJB577 та розрахунком заборгованості.

В даному випадку здійснення часткових платежів в рахунок погашення боргових зобов»язань за кредитним договором № 419-050/08Р від 31 липня 2008 року свідчить про переривання перебігу позовної давності у відповідності до вимог ст. 264 ЦК України.

Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Судом встановлено, що останній щомісячний платіж згідно умов кредитного договору підлягає виконанню позичальником ОСОБА_1 31 липня 2015 року.

Оскільки строк дії кредитного договору № 419-050/08Р від 31 липня 2008 року встановлений до 31 липня 2015 року, а позивач звернувся з позовом до суду 31 серпня 2016 року, тому у відповідності до вимог ст. 257 ЦК України позивачем не пропущений строк позовної давності.

Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованість за Кредитним договором № 419-050/08Р від 31 липня 2008 року у розмірі 75 117,22 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 45 981 грн., заборгованості по процентам - 25 742,84 грн., пені по відсоткам у розмірі 1 213,54 грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту - 2 179,84 грн..

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 252, 255, 256, 257, 258, 261, 264, 267, 526, 530, 549, 551, 553, 554, 611, 612, 629, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованість за Кредитним договором № 419-050/08Р від 31 липня 2008 року у розмірі 75 117,22 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 45 981 грн., заборгованості по процентам - 25 742,84 грн., пені по відсоткам у розмірі 1 213,54 грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту - 2 179,84 грн..

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.