Справа № 296/4320/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого - судді Бондарчука В.В.,

секретаря Тузенко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивачі у травні 2017 року звернулись до суду з позовом, в якому просять суд постановити рішення, яким встановити факт приналежності їх до німецької національності та зобовязати відповідача ОСОБА_4 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про їх народження, вказавши у графі «національність» батька, ОСОБА_5, «німець».

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що в свідоцтвах про їх народження національність їх батька, ОСОБА_5, вказана «українець», хоча насправді він має приналежність до німецької національності. Під час Другої світової війни родина його прадіда була вивезена до Німеччини на примусову працю, в 1945 році повернулися до України, тому в повоєнні роки родичі свою приналежність до німецької національності приховували через побоювання переслідувань.

З метою відшукати своїх рідних та близьких у Німеччині, познайомитися з культурними традиціями цієї країни та досконалого вивчення німецької мови, позивачі звернулися до Консульства Німеччини в Україні, пройшли співбесіду з консулом та склали іспит. Саме консул порадив їм привести у відповідність відомості, зазначені в свідоцтвах про народження, в частині встановлення німецької національності.

Факт встановлення німецького походження позивачам необхідний для впорядкування сімейних документів та реалізації особистих прав на отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством для громадян пострадянських республік німецького походження.

Представник позивачів в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позов, просить його задовольнити та розглядати справу за її відсутності (а.с. 38).

Представник відповідача ОСОБА_4 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не зявився, подав заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутності та при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 20).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання також не зявилася, подала заяву, в якій позов визнала та просила розглядати справу у її відсутність (а.с. 24)

Суд дослідив матеріали позову та зібрані по справі докази та приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 14 жовтня 1987 року, що стверджується копією свідоцтва про народження від 25 жовтня 1987 року серії ІІІ-ТП № 275026. Позивач ОСОБА_2 народився 14 жовтня 1987 року, що стверджується копією свідоцтва про народження від 25 жовтня 1987 року серії ІІІ-ТП № 275027. У вищевказаних свідоцтвах про народження їх батьками записано ОСОБА_5, який за національністю зазначений як українець та ОСОБА_3, яка за національністю зазначена також як українка (а.с. 6).

Згідно з архівної довідки №В/2457-1 від 29.08.2017, яка видана Державним архівом Житомирської області, батьки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є прадідом позивачів, були зазначені як «лютерани»; також вказано дату хрещення 11 лютого 1907 року, у графі «Де і хто проводив Св.хрещення» зазначено: «В Житомирі Пастор Вазелюм» (а.с. 25).

З архівної довідки №В/2458 від 29.08.2017, яка видана Державним архівом Житомирської області, вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, за національністю українка, у грудні місяці 1943 року, разом із сім»єю: чоловік ОСОБА_8, за національністю німець, та троє дітей: донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, донька ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, як родина «фольксдойче» із 1941 року, що мали німецькі паспорти, за наказом німецького командування були евакуйовані (в іншому документі добровільно виїхали) до Німеччини. Також з цієї довідки вбачається, що ОСОБА_8 помер 11 вересня (в іншому документі 17 жовтня) 1944 року в м.Гнензен (Польща). Після перевірки в фільтраційному таборі м.Франкфурта повернулися в с.Янушевичі (нині с.Іванівка) Житомирського району Житомирської області. Дата повернення 02 серпня 1945 року (а.с. 33).

Із архівної довідки №В/2766 від 30.08.2017, яка видана Державним архівом Житомирської області, вбачається, що в іменному списку осіб, що мають виборчі права, значиться житель с.Плоска Вагнер ОСОБА_12 «так в документі» , селянин, 22 роки, за національністю німець, член КНС «так в документі» (а.с. 32).

Також із архівної довідки №В/2457-2 від 29.08.2017, яка видана Державним архівом Житомирської області, вбачається, що сестра діда позивачів, ОСОБА_13 «так в документі» народилася 21 липня 1938 року, та її батьком є ОСОБА_14 «так в документі» Адольфович, за національністю німець, 31 рік (а.с. 37).

Дід позивачів, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 09 серпня 1992 року проживав у ОСОБА_4 геріатричному пансіонаті та помер 24 січня 1997 року (а.с. 29-31).

Судом встановлено, що у звязку із переслідуваннями з мотивів політичного, етнічного та національного походження за часів Радянського Союзу та насильної українізації, а потім і русифікації тих же українців, національність родичів позивачів, а саме діда, ОСОБА_10, та батька ОСОБА_5, в свідоцтві про народження та в свідоцтві про шлюб вказано «українець».

Згідно з ст.1 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Враховуючи ст. 13 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання.

Враховуючи викладене, положення Закону України «Про національні меншини в Україні», надають позивачам право внести зміни до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до німецької національності.

Частина 1 ст. 300 Цивільного кодексу України зазначає, що фізична особа має право на індивідуальність.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Факт встановлення німецького походження необхідний позивачам для впорядкування сімейних документів та реалізації особистих прав на отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством для громадян пострадянських республік німецького походження.

З врахуванням того, що Указ Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31.12.1992 № 24 втратив чинність, механізм змін національності в досудовому порядку відсутній. З наведеного випливає, що єдиним шляхом внесення змін щодо національності у актові записи цивільного стану є звернення до суду.

У відповідності до п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п. 2.16.7. цих Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до ст. 3 Рамкової конвенції ОСОБА_13 Європи про захист національних меншин (Страсбург, 1 лютого 1995 року) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Стаття 1 цієї конвенції передбачає, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про обгрунтованість позову та задовольняє його.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 300 ЦК України, ст.ст. 1, 11, 13 Закону України «Про національні меншини в Україні», суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт приналежності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, до німецької національності.

Зобовязати ОСОБА_4 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 за №3789 від 25 жовтня 1987 року, вказавши в графі національність батька, ОСОБА_5 «німець».

Зобовязати ОСОБА_4 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 за №3790 від 25 жовтня 1987 року, вказавши в графі національність батька, ОСОБА_5 «німець».

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Cуддя В. В. Бондарчук