Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/1538/17 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - служба у справах дітей Житомирської районної державної адміністрації та служба у справах дітей Житомирської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи - служба у справах дітей Житомирської районної державної адміністрації та служба у справах дітей Житомирської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2017 року провадження у даній справі зупинено до вирішення цивільної справи №278/627/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження, суд першої інстанції, виходив з того, що від дійсності спадкового договору залежить правильність вирішення питання про наявність підстав для виселення відповідача, у звязку з чим вважав за необхідне зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 278/627/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2015 року у справі № 6-1367/цс15 та від 01 лютого 2017 року у справі № 643/1155/16-ц, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Предметом спору за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 є усунення малолітньому ОСОБА_2 перешкод у користуванні житловим будинком по вул.Приберегова,27 в с.Ліщин Житомирського району Житомирської області, шляхом виселення ОСОБА_3

Підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду судом цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору.

Проте вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд не вказав, у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та не врахував, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку по вул.Приберегова,27 в с.Ліщин на підставі договору дарування від 01.06.2017 року, а тому обставини встановлені при розгляді справи про розірвання спадкового договору не будуть мати значення для розгляду даної справи, у звязку з чим зупинив провадження у справі всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

За таких обставин, відповідно до ст.311 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Як вбачається з розяснень викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом першої інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК України, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Тому колегія суддів не вирішує питання про розподіл судового збору пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, оскільки розподіл суми судового збору понесеного ОСОБА_1 в сумі 320 грн. повинен вирішити суд першої інстанції за результатами розгляду даної справи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 303,304, 307, 311, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді