Справа № 570/5184/16-ц
Номер провадження 2/570/418/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що 10 грудня 2015 року між ОСОБА_1, як позикодавцем, та ОСОБА_2, як позичальником, був укладений договір позики 8850 доларів США зі строком повернення не пізніше 20 травня 2016 року, факт отримання грошей підтверджується договором позики та заявою про отримання коштів, посвідченою нотаріально, в установлений договором строк ОСОБА_2 суму позики не повернула і на неодноразові звернення повернути борг відповідає лише "обіцянками", позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики з врахуванням процентів за час прострочення виконання грошового зобов'язання та судові витрати по справі.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася про слухання справи своєчасно і належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, в разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи у її відсутності та винесення рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася про слухання справи своєчасно і належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову, в разі неявки позивача не заперечує проти розгляду справи у її відсутності та винесення рішення.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання про можливість слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує прав сторін і інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 10 грудня 2015 року, у присутності свідка, між ОСОБА_1, як позикодавцем, та ОСОБА_2, як позичальником, був укладений письмовий договір позики, згідно якого ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 8850 доларів США, зі строком повернення не пізніше 20 травня 2016 року, про що також зазначено в заяві, посвідченій приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_3, яку зареєстровано в реєстрі 08 лютого 2016 року за № 168 і копія якої долучена до матеріалів справи. Позивачка виконала свої зобов'язання за договором і передала відповідачці обумовлену суму грошей, що підтверджується вищевказаною заявою, яка підтверджує факт отримання грошей ОСОБА_2 від ОСОБА_1 завірена її підписом та підписом нотаріуса. Однак, позичальниця ОСОБА_2 не виконала взяті на себе обов'язки і в установлений договором строк суму позики не повернула.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 не належним чином виконувала свої зобов'язання за договором позики, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідачка не погашає, тобто в наявності є порушення прав позивачки, за захистом яких спрямоване її звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення і сума заборгованості з врахуванням 3% річних, підлягає стягненню. Розрахунок трьох відсотків річних, проведений позивачкою, сумніву у суду не викликає, тому суд погоджується з цим розрахунком. Також береться до уваги і той факт, що відповідачка позов визнала повністю.

В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого була звільнена позивачка на підставі ст.5 ч.1 п.9 Закону України "Про судовий збір" як інвалід І групи.

Керуючись ст.ст.57, 59, 88, 213-215, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 530, 536, 610, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МЮ № 009092, виданий 17 травня 2004 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії СР № 245696, виданий 14 серпня 1997 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2:

- заборгованість за договором позики від 10 грудня 2015 року в сумі 226825 (двісті двадцять шість тисяч вісімсот двадцять п'ять) гривень 50 коп.;

- 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 3346 (три тисячі триста сорок шість) гривень 61 копійка,

а всього стягнути 230172 (двісті тридцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 11 копійок;

- на рахунок 0295, МФО 833017, ЄДРПОУ одержувача 38012756, код доходів 22030101, Банк ГУДКСУ в Рівненській області, ЄДРПОУ суду 26406260 судовий збір в сумі 2301 (дві тисячі триста одна) гривня 72 коп., від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.