Справа № 159/2321/17
Провадження № 2/159/839/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді: Лесика В.О.

при секретарі: Жукової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в 1955 році його батько і дід, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, побудували житловий будинок № 5 по вул. Богуна в м. Ковелі. Згідно договору між собою про розподіл часток та фактичне користування приміщеннями в будинку вони домовилися, що кожному з них належить по ? ідеальній частці житлового будинку з господарськими спорудами, при цьому фактичне користування дещо відходить від рівності часток. Так, в користуванні ОСОБА_5 перебували такі приміщення: коридор І площею 4,9 кв.м, кладова II площею 2,7 кв.м., приміщення 1-1 площею 7,9 кв.м., 1-2 площею 12,2 кв.м., 1-3 площею 12,9 кв.м., 1-4 площею 12,4 кв.м., 1-5 площею 5,1 кв.м., 1-6 площею 4,5 кв.м., та верандою III 3,3 кв.м., всього 65,9 кв.м. В користуванні ОСОБА_7 перебували: 2-1 площею 9.9 кв.м., 2-2 площею 14,6 кв.м., 2-3 площею 12,8 кв.м., 2-4 площею 13,4 кв.м., 2-5 площею 12,5 кв.м., коридор IV- 4,0 кв.м, та кладова V-4,5 кв.м., всього 71,7 кв.м.

1981 року ОСОБА_6 помер. Належна йому ? частки будинку була поділена між спадкоємцями таким чином. На ? частини від ? частки житлового будинку, тобто на ? частки житлового будинку, отримала свідоцтво про право на частку в спільному майні подружжя дружина померлого ОСОБА_8. ? частки житлового будинку, належної спадкодавцю успадкували в рівних частинах дружина померлого ОСОБА_6 ОСОБА_9, сини ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ОСОБА_11. ОСОБА_12 належала 5/16 частки житлового будинку, синові ОСОБА_5 - 9/16 частки, ОСОБА_11 - 1/16 частки, ОСОБА_10 - 1/16 частки вказаного житлового будинку. Про право на спадщину спадкоємці отримали відповідні свідоцтва.

04 січня 1984 року ОСОБА_8 подарувала належну їй частку в будинку (5/16) своєму онукові ОСОБА_1.

20 квітня 1984 року ОСОБА_8 померла.

01 лютого 1990 року помер ОСОБА_5. Оскільки будинок побудований в шлюбі, то ? (4/16) ідеальна частка житлового будинку на праві спільної сумісної власності належала його дружині ОСОБА_13. Ще ? (4/16) ідеальну часту будинку дружина померлого ОСОБА_5 ОСОБА_13 успадкувала, отримавши про це свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка. Ще 1/16 частку, яку ОСОБА_5 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_6, і право на яку підтверджене свідоцтвом про право на спадщину, ніхто не успадкував і юридично не оформив і на даний час.

ОСОБА_13, свою частку, належним чином оформлену, яка становила 8/16 частки житлового будинку, подарувала своїй онуці, ОСОБА_2, дочці сина ОСОБА_14, який помер 12.06.2014 року, У спадкодавця ОСОБА_5, був ще один син ОСОБА_15, який не мав дітей, і який помер 21.01.2016 року.

Частку, яка належала ОСОБА_10 (1/16) успадкувала його дочка ОСОБА_16, яка померла 15.05.2001 року, її частку на даний час ніхто не успадкував. Дочка ОСОБА_16 ОСОБА_3 спадщину після смерті матері не приймала, оформляти юридично своє право на спадкове майно наміру немає.

ОСОБА_17, який мав у власності 1/16 частку житлового будинку, отриману від спадкодавця ОСОБА_6 помер 07.07.2015 року. Після його смерті залишилася дружина ОСОБА_4. Спадшину після смерті ОСОБА_11 у вигляді 1/16 частини житлового будинку приймати не хоче ніхто і на даний час на вказане спадкове майно не видане свідоцтво про спадщину.

На теперішній час житловим будинком володіють і користуються двоє співвласників: ОСОБА_1 (частка в будинку 5/16) та ОСОБА_2 (частка в будинку - 8/16). В користуванні ОСОБА_1 перебувають приміщення: коридор І площею 4,9 кв.м, кладова II площею 2,7 кв.м., приміщення 1-1 площею 7,9 кв.м., 1-2 площею 12,2 кв.м., 1-3 площею 12,9 кв.м., 1-4 площею 12,4 кв.м., 1-5 площею 5,1 кв.м., 1-6 площею 4,5 кв.м., та верандою III 3,3 кв.м., всього 65,9 кв.м. ОСОБА_2 користується такими приміщеннями: 2-1 площею 9.9 кв.м., 2-2 площею 14,6 кв.м., 2-3 площею 12,8 кв.м., 2-4 площею 13,4 кв.м., 2-5 площею 12,5 кв.м., коридор IV- 4,0 кв.м, та кладова V- 4,5 кв.м., всього 71,7 кв.м.

На даний час в нього виникла потреба привести у відповідність документи по будинку в зв'язку з бажанням здійснити ремонт та реконструкцію тієї частини будинку, яка знаходиться в його користування. Для отримання всіх документів дозвільного характеру потрібно погодження всіх співвласників будинку. А виявляється, що отримати таке погодження фізично не можливо, так як 1/16 частка житлового будинку зареєстрована за померлим ОСОБА_11, 1/16 частка за померлою ОСОБА_16, 1/6 частка - за померлим ОСОБА_5. їхні частки ніким юридично не успадковані. Фактично ж він користується і володіє частиною житлового будинку, яка включає і ідеальні долі померлих. Отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/16 частку свого батька ОСОБА_5 він не може.

Спадкоємці померлих ОСОБА_16 та ОСОБА_11 реалізовувати свої спадкові права не хочуть, чим зумовлюють неможливість реалізації своїх прав як власника.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають, не заперечують проти його задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що 01.02.1990 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 160583. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/16 житлового будинку по вул. Богуна, 5 в м. Ковелі.

15.05.2001 року померла ОСОБА_16, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 088023 та 19.07.2015 року помер ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 625549. Після їх смерті відкрилась відкрилась спадщина на 2/16 житлового будинку по вул. Богуна, 5 в м. Ковелі.

Згідно договору дарування від 04.01.1984 року ОСОБА_8 подарувала позивачу 5/16 частки вказаного житлового будинку.

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів від 12.08.2014 року на житловий будинок № 5 в м. Ковелі по вул. Богуна, власниками будинку є ОСОБА_11 1/16 частки, ОСОБА_5 1/16 частки, ОСОБА_16 1/16 частки, ОСОБА_1 5/16 частки та ОСОБА_2 8/16 частки.

ОСОБА_11, ОСОБА_5 є рідними дядьками для позивача, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, а ОСОБА_16 є дочкою дядька позивача ОСОБА_10, тобто племінницею позивачу.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не

могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього

строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем

та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку

позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Відповідно до п. 12. Постанови до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387, 391 ЦК.

Відповідно до п. 13. Постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності в порядку набувальної давності на вказану частину нерухомого майна підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 344, 387, 391 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку набувальної давності, право власності на 2/16 житлового будинку № 5 по вул. Богуна в м. Ковелі Волинської області із господарськими спорудами, які належали ОСОБА_11, який помер 19.07.2015 року та ОСОБА_16, яка померла 15.05.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку набувальної давності, право власності на 1/16 житлового будинку № 5 по вул. Богуна в м. Ковелі Волинської області із господарськими спорудами, яка належала ОСОБА_5, який помер 01.02.1990 року

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий:ОСОБА_18