Справа № 183/1513/17
Провадження № 2/183/1620/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

за участю секретаря - Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником домоволодіння № 6 на вул. Нахімова в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. За зазначеною адресою, з його згоди, тимчасово мешкав ОСОБА_2, що є відповідачем у справі. В 2002 році відповідач виїхав з його домоволодіння на інше постійне місце проживання, а саме за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Гагаріна, 33. Відповідач не проживають у будинку понад 15 років, власних речей не має. У звязку з чим, позивач просив суд визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 6 на вул. Нахімова в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 30).

Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого, з урахуванням письмової згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 04 серпня 1988 року та договору дарування від 18 грудня 1997 року, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Нахімова, 6 (а.с. 4 зворот, 5 зворот).

У вищезазначеному будинку також зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 04 травня 2017 року (а.с. 15).

Відповідач в зазначеному будинку № 6 на вул. Нахімова в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області з 2002 року не проживає, що підтверджується копією акту від 12 січня 2017 року, складеним депутатом Перещепинської міської ради ОСОБА_3 в присутності сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3).

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає більше одного року, в будинку № 6 на вул. Нахімова в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, де право власності належить позивачу, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 6 на вул. Нахімова в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

ОСОБА_2 має право подати до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя Г.Є. Майна