Справа № 709/621/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) через представника за довіреністю ОСОБА_5 (а.с. 7) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 29 березня 2006 року помер її батько ОСОБА_6. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка. При житті ОСОБА_6 склав заповіт на свого рідного сина (брата позивача) ОСОБА_7, але останній вибув у 2001 році у місто Маріуполь, а тому спадщину не прийняв, оскільки разом з ним на момент його смерті не проживав і заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. 19 липня 2011 року ОСОБА_7 також помер. Позивач прийняла спадщину свого померлого батька ОСОБА_6 як спадкоємець за законом першої черги, оскільки проживала з ним однією сімєю на день його смерті, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку не зберігся. З огляду на викладене позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказану земельну ділянку, а справу розглянути за її відсутності. При цьому позивач вказувала, що у державному акті на право приватної власності на землю невірно вказано прізвище власника, а саме замість вірного «Дулєпін» помилково заначено «Дулепін», а тому просила встановити факт належності вказаного державного акту спадкодавцеві.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 травня 2017 року задоволено заяву позивача та залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Третя особа ОСОБА_2 також подала до суду позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що після смерті її діда ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка. ЇЇ батько ОСОБА_8, який був сином ОСОБА_6 і рідним братом позивача, помер, а тому вона за правом представлення є спадкоємцем за законом. На підставі викладеного третя особа ОСОБА_2 просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, а справу розглянути за її відсутності.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 8 червня 2017 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та прийнято її до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1, обєднавши їх в одне провадження.

Учасники судового процесу у судове засідання не зявилися. Від відповідача до суду надійшли листи про те, що останній не заперечує проти задоволення позову та просить провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 24, 70). В матеріалах справи також наявні заяви третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в яких вони підтримали позовні вимоги третьої особи ОСОБА_2, зазначили, що на частку у спадщині не претендують та просили розглянути справу за їх відсутності (а.с. 57, 60).

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

29 березня 2006 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 31 березня 2017 року серії І-СР № 301172 (а.с. 9).

Згідно з довідкою Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 31 березня 2017 року № 416, виданої на підставі погосподарської книги № 7 (особовий рахунок

№ 670), ОСОБА_6 був зареєстрований та постійно проживав до дня смерті за адресою: вул. Жовтнева, 25, с. Лящівка, Чорнобаївський район, Черкаська обл. та мав такий склад сімї: дочка ОСОБА_1 (позивач) (а.с. 17).

Позивач є донькою ОСОБА_6, що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про народження позивача від 16 лютого 2017 року № 5223328, де у графі «батько» вказано «Дулєпін Анатолій Олександрович» (а.с. 10) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11 січня 2017 року № 1, відповідно до якого позивач після укладення шлюбу змінила дівоче прізвище «Дулєпіна» на прізвище чоловіка «Коваленко» (а.с. 11).

Третя особа ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_8, що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про народження від 28 вересня 2004 року серії І-ФК

№ 523634 (а.с. 52) та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 17 серпня 2016 року серії І-НО

№ 450768 (а.с. 51).

Судом встановлено та не заперечується іншими учасниками судового процесу, що треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також є дітьми ОСОБА_8

У свою чергу відповідно до копії свідоцтва про народження від 8 грудня 1959 року

серії ІІІ-ФЮ № 324252 (а.с. 53) ОСОБА_8 був сином спадкодавця ОСОБА_6 та помер

22 серпня 2001 року, що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від

12 травня 2017 року серії І-НО № 995485 (а.с. 54).

Таким чином треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є онуками спадкодавця ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,91 га, розташована на території Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, належна йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 31 липня 2002 року

серії ІІІ-ЧР № 021894, виданого на імя «Дулепін Анатолій Олександрович», копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 12).

Водночас зі змісту довідки Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 31 березня 2017 року № 423, виданої на підставі погосподарської книги № 7 (рахунок 670), вбачається, що за померлим ОСОБА_6 рахується земельна ділянка (пай) площею

5,91 га, а державний акт на право приватної власності на землю від 31 липня 2002 року серії ІІІ-ЧР № 021894 помилково видано на прізвище «Дулепін» (а.с. 16).

Згідно зі змістом позову позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на неї.

Крім того, судом встановлено наявність спору між позивачем та третьою особою ОСОБА_2 щодо розподілу спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 є день його смерті, тобто 29 березня 2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що померлий ОСОБА_6 склав заповіт на свого сина ОСОБА_7, який спадщину не прийняв, оскільки заяву про прийняття спадщини не подавав та разом зі спадкодавцем на момент смерті не проживав, виїхавши у 2001 році до м. Маріуполь, де 19 липня 2011 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 20 липня 2011 року серії 1-НО № 538696 (а.с. 8).

Судом встановлено, що позивач відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги, а всі треті особи згідно зі ст. 1265 ЦК спадкоємці пятої черги.

Водночас ч. 1 ст. 1266 ЦК встановлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Оскільки батько третіх осіб ОСОБА_8 був сином спадкодавця ОСОБА_6, то всі треті особи, як онуки спадкодавця, претендують на спадщину за правом представлення.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до змісту листів Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 19 квітня 2017 року (вих. №№ 500/01-16 і 507/01-16) (а.с. 25-26), що надійшли у відповідь на запити суду (а.с. 19-20), ані після смерті ОСОБА_6, ані після смерті ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Таким чином, з огляду на відмову третіх осіб - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від частки у спадщині, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, та третя особа ОСОБА_2, як спадкоємець за правом представлення, мають право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, у рівних частинах.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе задовольнити заявлені позови частково.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності у порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю від 31 липня 1991 року серії ІІІ-ЧР № 021894 на імя «Дулепіна Анатолія Олександровича» належав ОСОБА_6, який помер 29 березня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка народилася у місті Леніногорськ, Східно-Казахстанська область, право власності в порядку спадкування за законом на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,91 га, розташовану на території Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що належала її батькові ОСОБА_6, який помер 29 березня 2006 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 31 липня 1991 року серії ІІІ-ЧР № 021894.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Позов ОСОБА_2 до Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка народилася у селищі Синєгорє, Магаданська область, Росія, право власності в порядку спадкування за законом на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,91 га, розташовану на території Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що належала її дідові ОСОБА_6, який помер 29 березня 2006 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 31 липня 1991 року серії ІІІ-ЧР № 021894.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області.

Суддя В.В. Чубай