Справа №359/1274/17
Провадження №2-з/359/51/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди,

встановив:

В лютому 2017 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою та обгрунтовує її тим, що його довіритель предявив позов про стягнення з ОСОБА_4 шкоди в розмірі 136505 гривень 61 копійки. Відповідач є власником земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :03:005:0402, розташованої в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району. Розмір шкоди, яку позивач просить стягнути з ОСОБА_2, є значним. Від-чуження земельної ділянки утруднить виконання рішення суду про задоволення позову. Тому представник позивача ОСОБА_1 просив суд накласти арешт на земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :03:005:0402, розташовану в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує заяву та просить задовольнити її.

ОСОБА_2 заперечує проти задоволення заяви. В обгрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що він не має намір відчужувати земельну ділянку. Крім того, вартість цього обєкту нерухомого майна значно перевищує розмір шкоди, яку пози-вач бажає стягнути з ОСОБА_2 Тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові дока-зи, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1, діючи від імені ОСОБА_3, предявив до Борис-пільського міськрайонного суду позов про стягнення з ОСОБА_2 шкоди в розмірі 136505 гривень 61 копійки (а.с.2-8).

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 6 квітня 2017 року (а.с.60-65) предявлений позов задоволений частково: з відповідача на користь ОСОБА_3 стягнута шкода в розмірі 100049 гривень 86 копійок та витрати на оплату судового збору в розмірі 1395 гривень 6 копійок.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.152 цього ж Кодексу види забезпечення позову мають бути співмір-ними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законо-давства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення вико-нання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 існує реальний спір з приводу грошових коштів в розмірі 101444 гривень 92 копійок (100049,86 + 1395,06). У випадку відчуження відповідачем земельної ділянки зменшиться обсяг майна, за рахунок якого можна буде виконати рішення суду. В такому випадку виконання судового рішення буде утрудненим.

Крім того, з мотивувальної частини ухвали Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2017 року (а.с.47-49) вбачається, що вид забезпечення позову, обраний ОСОБА_5, є співмірним задоволеним позовним вимогам. ОСОБА_2 не подав жодного доказу на спростування цієї обставини та підтвердження того, що вартість його земельної ділянки значно перевищує розмір задоволених позовних вимог.

З огляду на це суд вважає, що з метою запобігання реальної загрози невиконання рішення суду допустимо накласти арешт на земельну ділянку площею 0,15 га з када-стровим номером :03:005:0402, розташовану в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та осново-положних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспіль-ства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Однак, як розяснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії). Необґрунтована затримка у виконанні обовязкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Безумовно, накладення арешту на земельну ділянку відповідача призведе до втру-чання держави у право ОСОБА_2 на мирне володіння його майном. Однак вжиття цього заходу вкрай необхідне в інтересах суспільства, що полягають в забезпеченні цивільного судочинства та виконання судового рішення. Накладення арешту на земельну ділянку відповідає ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не порушує ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї ж Конвенції.

Суд вважає, що ці обставини є додатковою, але не менш вагомою підставою для задоволення заяви.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :03:005:0402, розташовану в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6