Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Маріупольської міської ради, Житлово-комунального підприємства «Керуюча компанія «Кальміуська» про визнання членом сімї наймача квартири, визнання права користування жилим приміщенням та зобовязання внести зміни до договору найму квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 комітету маріупольської міської ради, Житлово-комунального підприємства «Керуюча компанія «Кальміуська» про визнання членом сімї наймача квартири, визнання права користування жилим приміщенням та зобовязання внести зміни до договору найму квартири.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 20.02.2009 року він зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, куди вселився в якості члена родини (племінника) до рідної тітки з її дозволу. Його тітка ОСОБА_3 була наймачем квартири АДРЕСА_2. Вказана квартира не приватизована, є власністю територіальної громади м. Маріуполя в особі виконавчого комітету Маріупольської міської ради та знаходиться на балансі ЖКП «Керуюча компанія «Кальміуська». З лютого 2009 року вони вели спільний сімейний бюджет та спільне господарство, разом сплачували житлово-комунальні послуги, купували продукти харчування, ліки та інше. 29 грудня 2016 року ОСОБА_3 померла, усі витрати по її похованню позивач взяв на себе. На даний момент зазначена квартира є постійним місцем його проживання, він сплачує всі житлово-комунальні платежі, підтримує її в належному стані, іншого житла крім вказаної квартири не має. Просив визнати його членом сімї наймача квартири, тобто ОСОБА_3, визнати за ним право користування квартирою № 2 в будинку № 26 по вул. Бородіна в Кальміуському районі м. Маріуполя та зобовязати відповідача ЖКП «Керуюча компанія «Кальміуська» внести зміни до договору найму, зазначивши його наймачем вказаної квартири.

Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 комітету Маріупольської міської ради надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вважали, що позовні вимоги позивача можуть бути задоволені судом, якщо під час розгляду справи позивачем будуть документально підтверджені факти та надані докази обставин, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ЖКП «Керуюча компанія «Кальміуська», надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить винести рішення на розсуд суду.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Судом, встановлено, що ОСОБА_3 значиться наймачем квартири АДРЕСА_3 в Кальміуському районі м. Маріуполя, що підтверджується довідкою ЖКП «Керуюча компанія «Кальміуська» № 704 від 05.05.2017 року (особовий рахунок № 40306) з 30.09.1982 року.

Також відповідно до даного особового рахунку № 40306 в квартирі окрім квартиронаймача зареєстрований з 20 лютого 2009 року її племінник ОСОБА_1В, що також підтверджується даними його паспорта серії ВЕ № 619453, виданого 20.02.2002 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області

29 грудня 2016 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 973183, виданого 04.01.2017 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 7.

Після смерті квартиронаймача, ОСОБА_3, згідно з актом від 03.05.2017 року в зазначеній квартирі по теперішній час мешкають ОСОБА_1 разом з матірю ОСОБА_4

Відповідно до копії довіреності від 31.07.2013 року ОСОБА_3 за свого життя уповноважувала ОСОБА_1 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями, зокрема, з питань представництва її інтересів у приватизації на її імя квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до вимог ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст. ст.64, 65 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Згідно пункту 2 ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012р. № 10-1392/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм матеріального права» під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання (постанова Верховного суду України від 11 липня 2012 р. справа N 6-60цс12).

Так з матеріалів справи вбачається, що позивачем було дотримано встановлений законом порядок, зокрема з дозволу покійного квартиронаймача, ОСОБА_3, з 2009 року позивач як племінник був зареєстрований та проживав в квартирі разом із нею однією сімєю, вів спільне господарство, доглядав за нею. Також квартиронаймач ОСОБА_3 з метою оформлення майнових прав ще в 2013 році оформила на імя позивача нотаріальну посвідчену довіреність для представництва інтересів в усіх органах, підприємствах з питань приватизації квартири. З урахуванням вказаних обставин та тривалості проживання позивача в квартирі суд приходить до висновку, що останній набув законні права наймача квартири та його майнові права підлягають захисту шляхом визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 106 Житлового Кодексу України, повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім"ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сімї наймача.

Отже, суд вважає, що позивач представив до суду достатній обсяг письмових доказів, які підтверджують як факт реєстрації, проживання в квартирі з 2009 року, так і факт ведення спільного господарства як члени однієї сімї із квартиронаймачем, та у звязку із цим ОСОБА_1 має право на визнання за ним права користування вказаним житлом, а компетентні органи, в свою чергу, зобовязані укласти з ОСОБА_1 договір найму.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 63-65, 106 ЖК України, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Маріупольської міської ради, Житлово-комунального підприємства «Керуюча компанія «Кальміуська» про визнання членом сімї наймача квартири, визнання права користування жилим приміщенням та зобовязання внести зміни до договору найму квартири - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, членом сімї наймача квартири АДРЕСА_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 2 у будинку № 26 по вул. Бородіна у місті Маріуполі.

Зобовязати Житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Кальміуська» укласти з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, договір найму на квартиру АДРЕСА_6.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов