Справа № 447/1045/17 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/783/4630/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

з участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Новороздільського міського центру зайнятості на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року по справі за позовом Новороздільського міського центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення матеріального забезпечення за загальнообов"язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року позовну заяву Новороздільського міського центру зайнятості повернуто позивачу.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач - Новороздільський міський центр зайнятості. Вважає ухвалу суду незаконною, а висновки помилковими. Стверджує, що спір даної категорії повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства, а не за правилами адміністративного судочинства, про, що зазначив суд першої інстанції. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Новороздільського міського центру зайнятості підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо суд порушив норми процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви, суд виходив з тих обставин, дана справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" №3 від 01.03.2013 року та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" № 2 від 12.06.2009 року вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі- КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі- ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріального забезпечення за загальнообов"язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, у зв'язку з тим, що остання не мала права на отримання статусу безробітної та отримання матеріального забезпечення.

За змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.

Отримавши кошти, ОСОБА_4 набула право власності на них. Оскільки спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на кошти в сумі 9592 грн. 88 коп. та стягнення з неї цієї суми, спір має приватно-правовий, а не публічний характер.

Тобто, позов заявлений про стягнення грошових коштів, що стали власністю громадянина, на думку колегії суддів, не підпадає під дію ч.4 статті 50 КАС України.

Аналогічна Правова позиція щодо застосування зазначених норм процесуального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у Постановах від 22 вересня 2015 року (справи №№ 21-1884а15 (Постанова № 21-1884а15) та №21-2209а15 (Постанова № 21-2209а15, № 804/6131/14).

Отже, враховуючи наведені вище обставини, судова колегія приходить до висновку про те, що ухвала суду не відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.4 ч.2 ст.307, ст. 311 ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Новороздільського міського центру зайнятості - задовольнити.

Ухвалу судді Миколаївського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року - скасувати, справу передати до Миколаївського районного суду Львівської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк