Справа № 476/72/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Єланецького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом в якому (з врахуванням подальших уточнень) вказував, що 25 лютого 2005 року малолітній ОСОБА_5 (батьками якого є відповідачі) стрілою з саморобного лука завдав позивачу травму правого ока, що спричинило останньому втрату зору на праве око.

Внаслідок травми ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності по зору безстроково та встановлено стійку втрату працездатності на 45 %.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 квітня 2012 року ухвалено в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом стягувати з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 щомісячними платежами по 246,15 грн. на місяць, до 10 числа кожного наступного місяця.

На час розгляду справи стійка втрата працездатності позивача становить 35 %.

Проте, оскільки в 2017 році розмір мінімальної заробітної плати значно збільшився, а тому ОСОБА_1 на підставі положень ч. 2 ст. 1208 ЦК України просив про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, а саме просив з 01 січня 2017 року стягувати з ОСОБА_2 на свою користь щомісячно до 10 числа кожного наступного місяця по 560 грн. відшкодування, розмір виплат відшкодування ОСОБА_3 просив залишити незмінним.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2017 року, частково зміненою ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 13 квітня 2017 року справу передано на розгляд до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Ухвалою суду від 15 травня 2017 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено ОСОБА_4

Водночас 15 травня 2017 року відповідачка ОСОБА_2 від свого імені та імені ОСОБА_3 подала суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про припинення виплат в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, обґрунтовуючи позов відсутністю вини малолітнього ОСОБА_5 у завданні позивачу шкоди, а також заявила клопотання про прийняття зустрічного позову до розгляду разом з первісним та їх об'єднання в одне провадження.

Ухвалою суду від 15 травня 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення виплат в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом було повернуто особі, яка її подала.

28 вересня 2017 року відповідачка ОСОБА_2 надала суду заяву про повернення сплаченого нею при подачі зустрічного позову судового збору.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 заяву про повернення судового збору підтримала.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти повернення відповідачці судового збору.

Відповідач ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі повернення заяви, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду особі, що її сплатила.

А тому сплачений за зустрічним позовом судовий збір підлягає поверненню відповідачці ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Зобов'язати відділення Державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області повернути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: Миколаївська обл., с.м.т. Єланець, АДРЕСА_1 судовий збір, внесений нею на користь державного бюджету Вознесенського району (банк ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, код платежу 22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 38037770, р/р 0113) в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень за квитанцією №17 від 15 травня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Вуїв